465 



10. Fióka ; jelöltetett 191 1 július 22-én 

 310. sz. gyűrűvel Tavarnamező-majorban, fész- 

 kelt 1913 június 14-én ugyanott. 



11. Fióka; jelöltelett 1911 június 14-én 

 4287. sz. gyűrűvel Tavarnamező-majorban, 

 holtan találtatott ugyanott 1913 június 14-én. 



12—14. Öreg madarak; jelöltettek 1912 

 június 13-án 637, 1276, 2366. sz. gyűrűkkel ; 

 fészkeltek 1913 június 13-án ill. az első 

 augusztus 14-én ugyanott. 



15—19 Öreg matiarak ; jelöltettek 1912 

 június 15-én Tavarmezó-niajorban 1045, 1047, 

 1048, 1299, 1300. sz. gyűrűkkel; tészkeltek 

 ugyanott 1913 június 14-én. 



20—22. Öreg madarak; jelöltettek 1912 

 június 17-én 1244, 1256, 1262, sz. gyűrűk- 

 kel Varannóhegyi majorban, az első holtan 

 találtatott, a másik kettő fészkelt ugyanott 

 1913 június 18-án. 



23. Fióka ; jelöltetett 1912 június 14-én 

 666. sz. gyűrűvel Tavarnán, fészkelt ugyanott 

 1913 június 13-án. 



A fenti sorozatban különösen két eset nyújt 

 jelentős tanulságokat a füsti fecske ökológiájá- 

 nak megismeréséhez. Az első arra az öreg 

 példányra vonatkozik, mely éven át fészkelt 

 ugyanazon a helyen, a másik pedig arra a 

 4 éves példányra, mely évről évre visszatért 

 a szülőföldjére és ott fészkelt is. Jelentősek 

 ezek mellett azok az adatok is, melyek arról 

 szólnak, hogy a fiókák egy része költés czéljá- 

 bói a szülőföld közelebbi környékén telepedik 

 meg. A többi eset szintén azt bizonyítja, hogy 

 a füsti fecske a fészkelési területet szigorúan 

 megszabott törvényszerűség szerint telepíti be. 

 Egyetlen egy más fajnál sincs ez a törvény- 

 szerűség annyiszor, annyi helyről és annyi 

 esetben bebizonyítva, mint a füsti fecskénél 

 s ezért a következő jelentéstől kezdve el is 

 hagyjuk az esetek részletes ismertetését s 

 csak a nevezetesebbeket fogjuk közölni. Ez 

 természetesen nem jelentheti azt, hogy a 

 kutatások erre a fajra vonatkozólag már 

 befejezetteknek tekinthetők. Sőt! Hiszen tudva- 

 levő, hogy a kutatások eddig csak fél eredményt 

 .\quila XX. 



10. Nestling; gezeichnet am 22. Juli 1911 

 mit Ring Nr. 310 im Meierhofe Tavarna- 

 mezö ; nistete am 14. Juni 1913 ebenda- 

 selbst. 



11. Nestling; gezeichnet am 14. Juni 1911 

 mit Ring Nr. 4287 im Meierhofe Tavaruamező ; 

 tot aufgefunden ebendaselbst am 14. Juni 

 1913. 



12 — 14. Brutvögel; gezeichnet am 13. Juni 

 1912 mit den Ringen Nr. 637, 1276, 2366. 

 Am Markierungsorte nistend angetroffen am 

 13. Juni 1913, resp. das erstgenannte Exem- 

 plar am 14. August. 



15 — 19. Brutvögel; gezeichnet am 15. Juni 

 1912 im Meierhofe Tavarnamező mit den 

 Ringen Nr. 1045, 1047, 1048, 1299, 1300; 

 nisteten ebendaselbst am 14. Juni 1913. 



20 — 22. Brutvögel ; gezeichnet am 17. Juni 

 1912 mit den Ringen Nr. 1244, 1256, 1262 

 im Meierhofe Varaniióhegy ; das erste Exem- 

 plar tot, die beiden anderen nistend ange- 

 troffen ebendaselbst am 18 Juni 1913. 



23. Nestling; gezeichnet am 13. Juni 1912 

 mit Ring Nr. 666 in Tavarna ; nistete eben- 

 daselbst am 13. Juni 1913. 



Von den obenangeführten Fällen ergeben 

 besonders deren zweie sehr wertvolle Lehren 

 über die Oekologie der Rauchschwalbe. Der 

 erste bezieht sich auf das als Brutvogel mar- 

 kierte Exemplar, welches 6 Jahre hindurch 

 am nämlichen Orte nistete ; der andere auf 

 das 4jährige Exemplar, welches jedes Jahr 

 nach dem Geburtsorte zurückkehrte und da- 

 selbst auch nistete. Von Bedeutung sind auch 

 jene Fälle, welche beweisen, dass sich die 

 Jungvögel zum Teile in der Umgebung des 

 Geburtsortes behufs Nistens niederlassen. 

 Auch die übrigen Fälle liefern den Beweis, 

 dass die Rauchschwalbe das Brutgebiet nach 

 streng eingehaltener Gesetzmässigkeit besie- 

 delt. Diese Gesetzmässigkeit ist noch bei 

 keiner anderen Art durch so viele Fälle und 

 von so vielen Stationen nachgewiesen, wie 

 bei der Rauchschwalbe, weshalb vom nächsten 

 Berichte an nur die bemerkenswerteren Fälle 

 beschrieben, die anderen jedoch nur erwähnt 

 werden. Natürlich kann dies nicht die Be- 

 deutung haben, dass für diese Art die For- 

 schungen schon als abgeschlossen zu be- 

 trachten sind. Im Gegenteil ! Es ist ja doch 

 genügend bekannt, dass die bisherigen For- 

 schungen nur ein halbes Resultat ergaben, 



59 



