477 



mint inkább a már meglévő l)okrok és élő- 

 sövénjek megfelelő átalakítására és kezelé- 

 sére helyeztem. A szó szoros értelmében vett 

 niadárvédelmi ültetvények létesítéséhez ugyanis 

 keveseknek van csak anyagi ereje. A bokrok 

 átalakítása azonban bárkinek is módjában áll 

 s a bokorlakók ügyén ezzel is nagyot lendíthet. 



A legfeltűnőbb hibákat a többnyire egy- 

 soros élösörénfiekeii látjuk. Tetejük rendesen 

 szélesen laposra, oldaluk falszerűen függő- 

 legesre van nyírva. Az ilyen élősövények ág- 

 csomói a folyton ugyanabban a síkban végzett 

 nyírás folytán a felszín mentén túlságosan 

 tömöttek, pamatszerűek, a fészek befogadására 

 tehát nem alkalmasak. Alul 

 pedig, fény híjján az egész 

 sövény ki van ritkulva, át- 

 látszó. Már pedig a madár- 

 nak földig leveles bokor kell, 

 mert csak az ilyenben érzi 

 magát teljes biztonságban. 



a) 



b) 



E hiányokon úgy kell se- 

 gítenünk, hogy az élősövény 

 átmetszetét az 1 . ábra sze- 

 rint, tehát nem téglány-, ha- 

 nem trapézalakúra idomítjuk, 

 hogy a napfény mindenütt 

 érje. 



Az oldalak nyírásánál pedig figyelemmel 

 kell lennünk a kínálkozó ágcsomókra, melye- 

 ket nem pusztítunk el csak azért, hogy a 

 szabályos méri ani síkot meg ne törjék, hanem 

 5 — 10 cm-nyire visszavágva késztetjük a be- 

 sűriisödésre. 



1. ábra. a) Hibás szabású, ahil ki- 

 ritkult élösövény ; 6) helyes szabású, 



földig leveles élösövény. 

 Abb. 1. rti Falsch geformter, unten 

 kahl gewordener lebender Zaun ; 

 b) richtig geformter, bis unten be- 

 laubter Zaun. 



I 



Hasonló hibákat találunk a csoportos kerti 

 bokrokon is. Aljukon ezek is rendesen csu- 

 paszok, mert tetejük többnyire csokorszerűleg 

 kihajlik s az alsó ágakra árnyékot vet. Az 

 ily bokrot az 2. ábra szerint lépcsőzetesen 

 kell visszavágni s az alját alacsony és sűrií 

 cserjegyűriivel kell körülültetni, tehát csokor- 

 alakból kúpaUikúvá kell idomítani. 



staltung und Behandlung der bereits vorhan- 

 denen Gebüsche gelegt worden. Das mit ziem- 

 lichem Geldopfer verbundene Anlegen von 

 „Vogelschutzpflanzungen" ist nämlich nicht 

 jedem vergönnt. Die Umgestaltung der vor- 

 handenen Gebüsche ist aber auch dem unbe- 

 mittelten möglich und zum Gedeihen der 

 Buschbewohner kann auch dadurch viel gutes 

 geschaffen werden. 



Die auffallendsten Fehler kann man auf 

 den meist einreihigen lebenden Zäunen wahr- 

 nehmen. Oben sind diese gewöhnlich breit 

 und flach, an den Seiten aber wandartig 

 senkrecht geschnitten. Indem ferner der 

 Schnitt stets in derselben Ebene ge.schieht, 

 sind die Astquirle der Oberfläche zu sehr 

 verdichtet, besenförniig, folg- 

 lich zur Aufnahme des Nestes 

 ungeeignet. Unten ist aber 

 der ganze Zaun wegen Man- 

 gel an Licht durchwegs aus- 

 gelichtet, durchsichtig, wo 

 doch der Vogel einen bis auf 

 die Erde belnidifen Busch be- 

 nötigt, indem er sich nur in 

 solchem vollkommen sicher 

 fühlt. 



Diese Mängel kann man 

 dadurch beseitigen, dass man 

 den Durchschnitt des Zaunes 

 der Abb. 1 entsprechend, also 

 nicht rechteckig, sondern 

 trapezförmig gestaltet, damit 

 derselbe von der Sonne gleichmässig beschie- 

 nen werden könne. 



Man muss ferner bei dem Schnitte der Seiten- 

 flächen auf die sich bietenden Astquirle be- 

 dacht sein und diese nicht etwa bloss darum 

 vernichten, damit die Gleichmässigkeit der 

 Fläche bewahrt bleibe, sondern dieselbe 

 5 — 10 cm weit zurückschneidend zu weiterer 

 Eindichtung zwingen. 



Ähnliche Fehler findet man auch auf den 

 gruppenweise stehenden Gartenbüschen. Unten 

 sind auch diese gewöhnlich ganz kahl, weil 

 sie oben meist bouquettenartig überhängen und 

 dadurch die unteren Teile beschatten. Solche 

 Büsche sind der Abbildung 2 entsprechend 

 stufenförmig zurückzuschneiden und unten 

 ringsherum mit dichtem und niedrigem Strauch- 

 werke zu umpflanzen, damit also aus der Bou- 

 quettenform eine pijramidenförmiije entstehe. 



