482 



park perliiï odulakó madarak megtelepítésére 

 is nagyon alkalnuis. 



Sokféle rovarevő madarat találtam a tar- 

 czali oldalon csaknem a csúcsig felnyúló 

 lomberdőben is. Ez javarészt annak is köszön- 

 hető, hogy az erdőárnyalta vízmosások töb- 

 rőiben a madarak mindig találnak ivó- és 

 fürdővizet. Feltűnő csak a cdnegefélék cse- 

 kély száma volt, a mi a/, alkalmas faoduk 

 hiányára vall. 



Az északi oldallal és a délnyugati tarczali 

 részszel kiáltó ellentétben van a' hegy déli- és 

 délkeleti lejtője, hol a szőlők közt még csak 

 elszórt gyümölcsfák sincsenek és a napmeleg- 

 től izzó vízmosások partjain is csak csenevész 

 bokrozat tengődik, minthogy az esővíz a töb- 

 rökből azonnal elpárolog. Itt tehát madár 

 sincsen s így a szőlőterület e nagy részén 

 a rovaroknak semmiféle természetes ellen- 

 sége sincs. 



Mindezek alapján azt tartom szükségesnek, 

 hogy a Tohijiwgy déii lejtőjének vízmosásai 

 gyertyán-, fagyai- és vadrózsacserjék beülte- 

 tésével, valamint apró rőzsegátak létesítésével 

 megíüftesseneJc. 



Ennek többféle haszna volna. Megszűnne 

 a vízmosások továbbszakadása, a rőzsegátak 

 fölött képződő töbrőkben megmaradna az 

 esővíz, mely egyrészt a tervezett bokorültet- 

 vényeknek adná meg a szükséges nedvessé- 

 get, másrészt pedig ivó- és fürdőhelyül szol- 

 gálva, a rovarevő madarak betelepülését is 

 biztosítaná. 



Csak ha mindez megtörtént, lehet az odii- 

 lakó madarak fokozottabb elszaporitásához 

 látni s elérni azt, hogy ezek, kivált a nálunk 

 telelő cúnegék majdan a bokrokkal beültetett 

 vízmosások védelme alatt, ősztől tavaszig 

 tartó kóborlásukon ezt a területet is végig- 

 tisztogathassák. 



A czinegefajokat hordozható téli etetőkkel 

 lehet majd fokozatosan az egész szőlőterüle- 

 ten végigvezetni. Ez a terv a czinegéknek 

 ama tulajdonságára van alapítva, hogy az 

 etetők környékén is főképpen rovarokkal táp- 



Lehne liegende Park des Nikolaus v. Vrcsry 

 ist ferner auch für die Besiedelung der Höhlen- 

 brüter sehr geeignet. 



Vielerlei Insektenfresser konnte ich auch 

 in dem Laubwalde feststellen, welcher von 

 Tarczal fast bis zur Spitze hinaufreicht. Das 

 ist grösstenteils dem zu verdanken, dass die 

 Vögel in den Sprudelbetten der beschatteten 

 Wasserrisse stets trinken und baden können. 

 Nur die Zahl der Meisenarten war auö'allend 

 gering, was dem Mangel an entsprechenden 

 Baumhöhlen zuzuschreiben ist. 



In schreiendem Kontraste mit der nörd- 

 lichen und der südwestlichen Seite steht die 

 südliche nnd südöstliche Lehne, wo in den 

 Weingärten nicht einmal vereinzelte Obstbäume 

 stehen und auch auf den Seiten der in der 

 Sonnenhitze glühenden Wasserrisse nur spär- 

 liches Buschwerk kümmert, da das Regen- 

 wassar sofort verdunstet. Folglich ist hier 

 auch kein Vogel zu sehen und muss dieser 

 grosse Teil des Weingebietes der natürlichen 

 Feinde der Insekten entbehren. 



Aus diesem Grunde erachte ich es für not- 

 wendig, df(Ss die Wnsserrisse der Südlehne 

 durch Anpflanzung von Weissbuche, Liguster 

 und Wildrose und durch Errichtung von kleinen 

 Faschinenwerken gebunden werden. 



Dadurch würden mehrere Vorteile gesichert. 

 Es könnte erstens der infolge fortwährender 

 Abstürze erfolgenden Erweiterung der Wasser- 

 risse vorgebeugt werden, auch könnte das 

 ßegenwasser in den vor den Querdämmen sich 

 bildenden Sprudelbetten aufgehalten werden, 

 wodurch einerseits die geplanten Anpflan- 

 zungen die nötige Feuchtigkeit erhielten, 

 andererseits durch die sich bietenden Tränk- 

 und Badeplätze die Besiedelung der Vögel 

 befördert werden könnte. 



Nur wenn das alles schon geschehen ist, 

 kann man mit der gesteigerten Vermehrung 

 der Höhlenbrüter beginnen, um zu erreichen, 

 dass diese, zumal die bei uns überwinternden 

 Meisen unter dem Schutze der bepflanzten 

 Wasserrisse, während ihres vom Herbste bis 

 zum Frühjahr dauernden Herumstreichens auch 

 dieses Gebiet von Insekten säubern. 



Die Meisenschaaren wird man dann durch 

 bewegliche Futterajyarate sukzessive durch das 

 ganze Weingebiet hindurch führen können. 

 Der Plan ist auf jene Eigenschaft der Meisen 

 gegründet, dass sie auch in der Umgebung 



À 



