515 



A fej és nyak egészen sötétbarna, mert a 

 hegyesvégű tollak ligy borulnak egymásra, 

 iiogy csak barna hegyük látszik ki egymás 

 alól, a tollak többi része igen világos okker- 

 sárga. 



A szárnyfedők világos okkerságák, az egyes 

 tollak hegyén barna foltokkal. A nagy hát- és 

 válltollak világos okkersárgák sötétebb okker- 

 rel behintve. Az evezők sötétbarnák, az elsők 

 szinte tiszta feketék. A két középső farktoU 

 világos okker sötéten fércsegtetve. a többiek 

 külső széle sötétbarna, a két-két legkülsőbb- 

 nek egész külső zászlaja sötétbarna, a belső- 

 nek pedig csak a szegélye. 



Dp. Nagy Jenő. 



Niicifraga caryocatacte.s iiiacrorhyncha 



Brhm 1Ü13 őszén is megjelent hazánkban, de 

 úgy látszik csak nagyon csekély számban. 

 Mindössze három jelentésünk van erről a ven- 

 dégmadaruukról. Dr. Tarján Tibor szerint 

 Békéscsabán október 12-én jelent meg az 

 első; október 16-án ismét láttak egy példányt, 

 október 26-án pedig 2 darabot figyelt meg. 

 A Vadászlap 1913-as évfolyamának 400. 

 lapján levő közleménye szerint a szibériai 

 magtörő október 17-én kis csapatban jelent 

 nieg Erdőhorváti zemplénmegyei községben. 

 A Zoológiai Lapok 1913. évfolyamának 270. 

 lapján Zaránkról (Heves m.) jelentenek 16 

 darabot november 14 én, melyek luczerna- 

 tarlóii tartózkodtak. 



KiR. M. 0. K. 



Auipelis garrula (L.) 1913. őszén úgy lát- 

 szik nagyobb mennyiségben kereste föl hazánk 

 északi részeit. A következő jelentéseink van- 

 nak erről : 



Pawl.48 Gyula szerint október 12-én nagy 

 seregben jelentek meg Eperjesen. 



Dr. Lendl Adolf preparatoriumába Turócz- 

 szentmártonról küldtek példányokat október 

 liónapban. 



Matun.ák Mihály értesítése szerint november 

 11-tül 14-ík kb. 200 darab tartózkodott Breznó- 



Kopf und Hals erscheinen ganz dunkel- 

 braun, indem die in einer Spitze endigenden 

 Federn sich derart überdecken, dass nur die 

 braunen Spitzen zum Vorschein gelangen ; 

 der übrige Teil dieser Federn ist sehr hell 

 ockergelb. 



Die Flügeldeckfedern sind hell ockergelb, 

 an der Spitze jeder Feder mit braunen Flecken. 

 Die grossen Bücken- und Schulterfedern sind 

 licht ockergelb mit dunklerem Ocker übersät. 

 Die Schwungfedern sind dunkelbraun, die 

 ersten fast ganz schwarz. Die beiden mitt- 

 leren Steuerfedern sind licht ockerfarbig 

 dunkel übertüpfelt, der Aussensaum der üb- 

 rigen dunkelbraun ; bei den 2 — 2 äussersten 

 ist die ganze Aussenfahne dunkelbraun, wäh- 

 rend an der Innenfahue derselben nur der 

 Saum dunkelbraun ist. 



Dr. Eugen Nagy. 



Nucifraga caryocatactes macrorhynclia 



Brhm. erschien auch im Herbste 1913 in 

 Ungarn, doch wie es schien, nur in sehr 

 geringer Anzahl. Wir besitzen insgesamt nur 

 3 Nachrichten über das Erscheinen dieser 

 Gäste. Nach Dr. Tiberius Tarján erschien in 

 Békéscsaba der erste am 12. Oktober ; am 

 16-ten wurde wieder eines gesehen, am 26-ten 

 wurden 2 Exemplare bemerkt. Laut einer 

 Notiz in Vadászlap, Jahrgang 1913, pag. 400 

 wurden die Schlankschnäbler am 17. Okto- 

 ber in Erdőhorváti, Komitat Zemplén in einem 

 kleinen Fluge beobachtet. Nach pag. 270, 

 Jahrgang 1913 der Zeitschrift Zoológiai Lapok 

 wurden am 14. November in Zaránk (Koniitaî 

 Heves) auf einem abgemähten Luzernenfelde 

 16 Stück beobachtet. 



KöNIGL. U. 0. C. 



Ampelis garrula (L.) im Herbste 1913. 



Auch diese Art besuchte Ungarn im heurigen 

 Herbste in grösserer Anzahl. Folgende Be- 

 richte liefen ein. 



Nach Jüi;iu8 Pawlas erschien am 12. Okto- 

 ber in Eperjes eine grosse Schar. 



In das Praeparatorium von Dr. Adolf Lendl 

 wurden im Oktober aus Turóczs/.entmárton 

 Exemplare eingesendet. 



Michael Matunák berichtet, dass sich in 

 Brezuóbánya vom 11. bis 14. November nn- 



65* 



