518 



corarlus skua elò fordulása niárcziiis 1-ùn, 

 utóbbi esetben alighanem a Larus niichahel- 

 lesi egy fiatalabb sötétszinű példányára vonat- 

 kozhatott a megtigyelés. 



Föltűnő dolog az is, hogy az aránylag 

 gyakori Gyps fidvus-t nem látta, ellenben a 

 rendkívül ritka Violtiir monaclms-t két izben 

 is megfigyelte. 



Annak a 10 — 12 fecskének a leírása és 

 viselkedése, melyek állandóan ott voltak a 

 merőleges sziklafalon, világosan mutatja, hogy 

 nem a Clnncola riparia, hanem a rupestris 

 fajról van szó. 



Végül bizonyító ])éldány hiányában kétségbe 

 kell vonnom az öt Trimja marilima előfor- 

 dulását május 15-én, minthogy ez a faj eleddig 

 nemcsak Dalmácziából, hanem az egész balkán- 

 félszigetről ismeretlen. 



Reiser Otmáe. 



Kérelem a karolinaí réczo Lampronessa 

 sponsa (L.), kímélésére. Érdeklődéssel, bár 

 nem nagy örömmel olvastam Tolv.^y Jenő tanító 

 úr czikkét egy karolinai réczepár (Lampro- 

 nessa sponsa) elejtéséről (Aquila 1912, p. 464) 

 és a Magyíir Ornithologia Központ kívánsága 

 alapján szívesen közlöm azt is, hogy miért 

 nem örülök ennek a dolognak. Néhány év 

 óta a berlini állatkertben sikerült honosítási 

 kísérleteket végzek a karolinai réczével, a 

 melyekről a Journal f. Ornith. 1910-iki év- 

 folyamában részletes beszámolót is adtam. 



Az itt tenyésztett madarak repnlőképes- 

 ségük teljes birtokában maradunk és nagyobb 

 számban már be is népesitik Berlin és kör- 

 nyékének vizeit. Fészkelés czéljaira az illető 

 parkfelügyelőségek utasításomra nagy mester- 

 séges fészekodvakat függesztettek ki a fákra, 

 a melyekben ezek a réczék fészkelnek is. 

 A kézrekerülő fiókák valamennyien jelölő- 

 gyűrűt kapnak a lábukra és már nagy távol- 

 ságból is kaptam vissza ilyen gyűrűket, pl. 

 Lotharingiából. Már most közelfekvö dolog, 

 hogy ezek a karolinai réczék, valamint ezek 

 ivadékai az idők folyamán mind nagyobb 

 területekre terjeszkednek és különösen az őszi 

 vonulás alkalmával külföldi tájakra is elve- 

 tödnek. Érthető dolog, hogy védenczeim érde- 

 kében sürgősen kíméletért folyamodom. A ki 

 mindenáron holt karolinai réczét akar látni, 

 annak alkalomadtán esetleg küldhetek egyet, 



Sylvia nisoria vom 21. Feber aus Budua 

 erscheint mir zu früh, nicht minder Stcr- 

 eorarius skua vom 1. März; in letzterem 

 Falle dürfte es sich wahrscheinlich um eine 

 junge dunkle Larus michahellesi handeln. 



Aufl'allend erscheint mir auch, dass der 

 verhältnismässig häufige Gyps fulcus nicht, 

 der überaus seltene VnUur monachus aber 

 zweimal beobachtet wurde. 



Die Beschreibung des Gebahrens der stän- 

 digen 10 — 12 Schwalben an der lotrechten 

 Felswand zeigt deutlich, dass dieselben nicht 

 Clivicola riparia, sondern rupestris waren. 



Schliesslich muss ich, ohne Belegstück, das 

 Vorkommen von 5 Trinya maritima am 15. 

 Mai in Frage stellen, da diese Art nicht nur 

 in Dalmatien, sondern auf der ganzen Balkan- 

 Halbinsel noch niemals nachgewiesen wor- 

 den ist. Otmar Reiser. 



Bitte um Schonung der Brautente Lam- 

 pronessa sponsa (L.). Mit Interesse, aber 

 nicht gerade mit grosser Freude habe ich 

 den Bericht des Herrn Eugen Tolvay (Aquila, 

 1912, S. 464) über die Erlegung eines zah- 

 men Brautentenpaares {Lampronessa. sponsa) 

 gelesen, und ich bin auf Wunsch der Unga- 

 rischen Ornithologischen Centrale gern bereit, 

 den Grund meiner Missbilligung hier mitzu- 

 teilen. Seit einer Reihe von Jahren mache 

 ich im Berliner Zoologischen Garten gut ge- 

 lingende Einbürgerungsversuche mit der Braut- 

 ente und habe darüber im Journal für Orni- 

 thologie im Jahre 1910 ausführlich berichtet. 



Wir lassen den hier gezüchteten Vögeln 

 ihre volle Flugfähigkeit, und sie bevölkern 

 in grösserer Anzahl die Gewässer Berlins und 

 seiner Umgebung. Als Nistgelegenheiten haben 

 die betreffenden Parkverwaltungen nach meiner 

 Anweisung grosse Nistkästen an die Bäume 

 gehängt, in denen diese Vögel brüten. Alle 

 Jungen, die ich erreichen kann, lasse ich 

 beringen, und ich habe solche Ringe schon 

 aus weiterer Entfernung, so z. B. aus Loth- 

 ringen wiederbekommen. Es liegt nun nahe, 

 dass unsere Brautenten und ihre Nachkommen 

 sich allmälilicU weiter verbreiten und nament- 

 lich auf dem Herbstzuge öfter auch im Aus- 

 land beobachtet werden. Man wird es ver- 

 stehen, dass ich für meine Schützlinge drin- 

 gend um Schonung bitte. Wer durchaus eine 



