519 



de fölösleges erre a czelra egyet vagy pláne 

 kettőt lelőni. Éppen a gyűjtők a ritkaságok 

 leggonoszabb ellenségei, nem is volnának oly 

 ritkák, ha nem gyűjtenék őket annyira. 



Végül megjegyzem, hogy itt Berlinben man- 

 darin, üstökös és egyéb európai réczéket, 

 valamint nílusi és magellán-ludakat, úgyszintén 

 vörös ásóludakat is teljesen szabadon, repü- 

 lésre képes állapotban tenyésztünk, kérem 

 ezeket is kiniélethen részesíteni. 



Dk. Heinroth 0. 



Buteo desertoruiii Daud. a magyar madár- 

 faunában. „Magyarország madárvilága és ma- 

 dárvonulása" czimü munkámhoz bekértem 

 a nagyszebeni természettudományi egyesület 

 madárgyűjteményének jegyzékét, hogy annak 

 értékes anyagát fölhasználhassam. Minthogy 

 kész rendszeres jegyzék nem volt, azért Kamner 

 Alfréd tanár újból katalogizálta az egész gyűj- 

 teményt és a jegyzéket rendelkezésemre bocsá- 

 totta. Ebben a jegyzékben szerepelt a Buteo 

 desertorum első hiteles magyarországi pél- 

 dánya, mely 1912 szept. 15-én lövetett Nagy- 

 szebenben. Teljes bizonyosság kedvéért Kamner 

 tanár megküldte a madarat is ; a Nemzeti 

 Múzeum példányai alapján végzett determi- 

 nálás teljesen igazolta Kamner tanár eredeti 

 meghatározását. 



Ügy látszik, hogy ez a faj Erdélyben több- 

 ször előfordul. Spiess A. szerint (Waidmanns 

 Heil XVIH. 1888, p. 329, 330) Nagyszeben 

 vidékén 1898 nyarán 3 példány lövetett, melyek 

 egyike a THEUi-féle gyűjteménybe került; ez 

 1898 aug. 21-énlövetett Sellemberkben, Szeben 

 megyében. Ezt a |)éldányt azóta Kamner tanár 

 megvizsgálta és B. desertorumnak határozta 

 meg. Ottkreels G. említ egy példányt, melyet 

 1897 szept. 8-án lőtt Brassó mellett (\\'aidmanns 

 Heil, XVn. 1897 p. 278). Az a példány, melyet 



tote Brautente sehen will, dem kann ich auf 

 Wunsch gelegentlich eine solche schicken, 

 aber warum denn zu diesem Zweck erst eine 

 oder gar zwei totschiessen. Gerade die Samm- 

 ler sind die schlimmsten Feinde aller Selten- 

 heiten, die nicht so selten wären, wenn sie 

 nicht immer gesammelt würden. 



Schliesslich sei bemerkt, dass wir in Berlin 

 auch Mandarin-, Kolben- und andere euro- 

 päische Enten, sowie Nil- und Magellangänse, 

 Kasarkas u. a. freifliegend halten, auch für 

 sie bitte ich um Gnade ! 



Dr. 0. Heinroth. 



Buteo desertorum Daud. in der Vogel- 

 fauna Ungarns. Um das wertvolle Materiale 

 der Vogelsammlung des siebenbürgischen 

 Naturwissenschaftlichen Vereines in Nagy- 

 szeben für meine Arbeit „Die Vogelwelt und 

 der Vogelzug in Ungarn'" verwerten zu kön- 

 nen, ersuchte ich um den Katalog desselben. 

 Indem ein fertiges systematisches Verzeichnis 

 nicht vorhanden war, katalogisierte Professor 

 Alfred Kamner die ganze Sammlung von 

 Neuem und stellte mii* dieses Verzeichnis zur 

 Verfügung. In diesem befand sich auch ein 

 Buteo desertorum, erlegt am 15. September 

 1912 in Nagyszeben, als das erste authen- 

 tische Exemplar dieser Art für Ungarn. Um 

 ganz sicher zu gehen, übersandte Professor 

 Kamner auch den Vogel : auf Grund der Exem- 

 plare des Nationalmuseums wurde eine neue 

 Determination vorgenommen, welche die Rich- 

 tigkeit der ursprünglichen Bestimmung Prof. 

 Kamners ergab. Allem Anscheine nach kommt 

 diese Vogelart in Erdély häufiger vor. Laut 

 Spiess (Waidmanns Heil XVIII. 1888, p. 329, 

 330) wurden in der Umgebung von Nagy- 

 szeben im Sommer 1898 drei Exemplare von 

 dieser Art erlegt ; das eine am 21. August 

 1898 in Sellemberk, Komitat Szeben erlegte 

 gelangte in die TnEiL'sche Sammlung. Das- 

 selbe wurde vor jüngster Zeit von Professor 

 Kamner besichtigt und als Steppenbussard 

 erkannt. G. v. Otteekels erwähnt ein Exem- 

 plar, welches am 8. September 1897 bei 

 Brassó erlegt wurde (Waidmanns Heil XVII. 

 1897, p. 278). Dasjenige Exemplar, welches 

 Gabriel v. Szikla anführt (Omis V. 1888, 

 Suppl. p. 64) dürfte laut der Beschreibung 

 kaum dieser Art angehören ; ohne entspre- 



