524 



idén 1 pár claru is fészkelt. A rakaiuazi 

 vadásztársaság kímélte őket, ligv hogy 4 

 tiókájukat' is fölnevelhették. 



ii'j.. SzoM.TAs Gusztáv 



k?, i!)13 á|)i'ilis liavi lióviliar ma(lái-|mN%- 

 tításai. Lakóházam magános épület, nagy ki- 

 terjedésű szőlőterületen; délnek fekszik, eleje 

 aszfalttal bnrkolva, körülötte bokrok és fák. 

 E kedvező fekvés következtében közvetlen 

 közelségből íigyeliiettem meg azt a rettenetes 

 pusztítást, melyet az áprilisi hóvihar a madár- 

 világban okozott. Északnyugatról jött a vihar 

 és hideg, majd a hó, a mely azonban az asz- 

 falton elolvadt. Házam eleje igy enyhelyet 

 iiynjtott a megszondt madaraknak, melyek 

 mind ide gyülekeztek. A l)óvihar előtt 70 — 80, 

 esetleg több vonuló apróság is érkezett par- 

 komba. — Tardus musicus, Erithacus ruhecula, 

 Lusciitia l'uscinia, Ruticilla phoenicura, Fhyl- 

 loseopus acredula, Muscicapa atricapiUa és 

 collaris, Saxicola oncanűie, Accentor modiditris 

 és Ùpupa cpops. 



Mindezek a madarak a verandám előtt 

 gyülekeztek, ott minden helyet kikutattak 

 rovar után, de napról napra siralmasabb álla- 

 potban jelentkeztek, végre a hatodik napon 

 először a Muscicapák mentek tönkre, majd a 

 fülemilék és rozsdafarkúak pusztultak el. 

 A többi valahogyan kiállotta a vészt, de ezek- 

 ből meg a macskák fogtak cl sokat. Legjob- 

 ban bírták a Turdusok, Saxicolák és Accen- 

 torok. úgyszintén a vörösbegy, mely nálunk 

 át is telelt. Természetes dolog, hogy ilyen 

 időben és ennyire elgyöngítve nem vonulnak 

 tovább a madarak, mégis a hideg idő elmul- 

 tával már alig volt madár a parkunkban. Kép- 

 zelhető, hogy mekkora lehetett ott a pusztu- 

 lás, a hol még ennyi enyhelyet se találtak. 



KosTKA László, Izsák. 



' A (lani költése rendesen 2, igen-igen ritkán 3 

 fióka; -.VA int(iini;ii-/,ió teliát jiliglianem téves volt. 



Szerk. 



ein Kranichpaar l)rütete. Die .Jagdgesellschaft 

 von Eakamaz schonte dasselbe, so dass es 

 auch seine 4 Jungen ' grossziehen konnte. 



Gustav v. Szomjas jun. 



Die Vogel verniclitungeii des Schneestur 

 ines iiu April VM'.i. Mein Wohnhaus ist ein 

 einsam gelegenes Gebäude inmitten eines 

 grossen Weingartens ; Front nach Süden, der 

 Vorraum asphaltiert, rundherum Ziersträucher 

 und Bäume. Infolge dieser günstigen Lage 

 konnte ich die schrecklichen Vogelvernich- 

 tungen, welche der Schneesturm im April 

 verursachte aus unmitelbarer Nähe beobach- 

 ten. Der Sturm kam von Nordwest, dann die 

 Kälte und schliesslich Schnee, welcher jedoch 

 auf dem Asphalte verging. Das Vorlerrain 

 meines Hauses gab daher der bedrängten 

 Vogelwelt Schirm, weshalb sie sich dort ansam- 

 melte. Vor dem Schneesturme erschienen 

 70 - 80, auch mehr ziehende Kleinvögel in 

 meinem Parke, es waren Turdus musicus, 

 Erithacus rubecula, Luscinia luscinia, Ruticilla 

 phoenicura, Ph>jllosco2)us acredula, Mitscicapa 

 atricapiUa und collaris, Saxiola oenanthe, 

 Accentor modularis und Upupa epops. 



Alle diese Vögel sammelten sich vor meiner 

 Veranda, durchsuchten dort jeglichen Schlupf- 

 winkel nach Insekten, doch erschienen sie 

 Tag für Tag in kläglicherer Verfassung und 

 gingen schliesslich am sechsten Tage zuerst 

 die Fliegenfänger, dann die Nachtigallen und 

 Rotschwänze zugrunde. Die übrigen über- 

 lebten diese Schreckenszeit, doch wurden 

 ihrer viele von den Katzen gefangen. Noch 

 am besten hielten Singdrosseln, Steinschmätzer 

 und Heckenbrauuelle Stand, ebenso auch das 

 Rothkehlchen, welches hier überwinterte. Na- 

 türlich ziehen die Vögel bei einer solchen 

 Witterung und in derart abgeschwächtem Zu- 

 stande nicht fort und dennoch waren nach 

 dem Aufhören des schlechten Wetters nur 

 wenig Vögel im Parke zu sehen. Man kann 

 sich vorstellen, wie gross die Vernichtungen 

 im Freien wareji, wo es nicht einmal so viel 

 Schirm gab. 



Laüislaus v. Kostka, Izsák. 



' Der Kranich legt gewöhnlich 2, in den aller- 

 seltesten Kiillen 3 Eier ; die Information war deshalb 

 aller Wahrscheinlickeit nach falsch. Red. 



