540 



Könyvismertetések. — Bücherbespreehungen. 



Osawa G. Über die Bursa Fabricü der Vögel. — Mitteil, aus der niediz. Facultät der 

 Kaiserlichen-Japanischen Universität zu Tokyo. Bd. IX. H. 3. 1910. 



Szerzőnek a XVI. nemzetközi orvosi kongresz- 

 szuson Budapesten előadott dolgozatának bővített 

 kiadása. Megvizsgálta a következő madarakat : 

 galamb, gácsér, vadkacsa, Anas crecca L., Dafila 

 acuta L., házi lúd, pulyka, házi tyúk, fürj, holló- 

 fióka, veréb, Eraberiza ciopris Bp., Fringilla aman- 

 duva, sas. A tömlő alakja és nagysága kor és 

 egyed szerint nagyon változik, a kloaka és gerinc- 

 oszlop között foglal helyet. A szerv fala e házi 

 kacsánál serosa-ból, muscularisból és mucosaból 

 áll össze. A sima izomzatú miiscularis Isülső cir- 

 culáris és belső longitudinális rétegbei áll. A mu- 

 cosa hámja többrétegű lapos hám, a membrana 

 basalisra a mucosa propria következik. Az ú. n. 

 bursatüszök a mucosa propriában fekszenek, meg 

 lehet rajtuk centrális és periferikus részt külön- 

 böztetni. A centrális rész epitheliális, a perife- 

 rikus rész adenoid jellegű. A tüszőbél hálózata 

 Schumacher szerint epitheliális retikulum. Reti- 

 kulált kötőszövet és hajszálerek csak akkor for- 

 dulnak elő a tüsző középső részében, ha ennek 

 visszafejlődése megkezdődött. A szerv fejlődését 

 tyúk- és kacsa-embryókon tanulmányozta. Az 

 első kezdeményt tyúkembryón a 8. költési napon 

 az urodaeum kaudális falából kiinduló epitheliális 

 sarj alakjában vette észre. Ebben a sarjban eleinte 

 apró, később egyesülő üregek képződnek s ezek 

 adják a zacskót. Ezzel szemközt az ectodermális 

 kloaka-betüremlés fejlődik. A két rész egyesülé- 

 sével hosszú tömlő áll elő, mely hátul vakon 

 végződik, ventrálisan a kloakahasadékban kifelé 

 nyílik. A 15. napon mutatkozik a tüsző első kez- 

 deménye. Az epitheliális tüszőképződésben egy 

 mirigyformáció kezdeményét látja, mely csak azért 

 nem fejlődik ki, mert az adenoid-szövet ebben 

 megakadályozza. A lymphocytákat nem hámsej- 

 tekből, hanem még differenciálatlan, a mesoderma- 

 sejtekhez hasonló elemekből származtatja. A re- 

 sorptio, mely már a költés utolsó napjaiban beáll, 

 histologiailag abban nyilvánul, hogy a tüsző köze- 

 pén levő hámsejtek hólyagalakúan megduzzadnak 

 vagy protoplasmájukat elveszítik s orsó- v. csillag- 

 alakúvá lesznek. A pusztuló tüszőkbe zsír rakó- 

 dik le V. kötőszövet lép helyükbe. A proctodaeum- 

 ban, különösen annak hátsó falán kisebb-nagyobb 

 mirigyek vannak, melyeket proctodaeum-mirigyek- 

 nek nevez, a bursa alsó felén is előfordulnak 



Erweiterte Ausgabe der vom Verfasser am XVI. 

 internationalen Arztekongress zu Budapest vorge- 

 tragenen Arbeit. Es wurden folgende Arten unter- 

 sucht: Taube, Enterich, Wildente, Anas crecca L., 

 Dafila acuta L., Gans, Truthühner, Hühner, Wach- 

 tel, Kaben-Nestling, Sperling, Emberiza ciopris 

 Bp., Fringilla amanduva, Adler. Form und Grösse 

 der Bursa variieren nach Alter und Individuum 

 sehr, sie ist zwischen Kloake und Wirbelsäule 

 gelegen. Die Wand des Organes ist bei der 

 zahmen Ente aus Serosa, Muscularis und Mucosa 

 zusammengesetzt. Die aus glatter Musculatur be- 

 stehende Muscularis zerfällt in eine äussere zir- 

 kuläre und innere longitudinale Schicht. Das Epithel 

 der Mucosa ist ein geschichtetes Plattenepithel. 

 Auf die Basalmembran folgt die Mucosa propria. 

 Die sogenannten Bursafollikel liegen in der Mucosa 

 propria, man kann an ihnen einen zentralen und 

 peripheren Teil unterscheiden. Die zentrale Masse 

 besteht aus Epithelien, die periphere hat adenoiden 

 Charakter. Nach Schumacher ist das Netzwerk 

 der Marksubstanz ein epitheliales Reticulum. Reti- 

 culiertes Bindegewebe und Blutcapillaren werden 

 in den Marksubstanz nur dann gefunden, wenn 

 die Rückbildung des Follikels beginnt. Die Ent- 

 wicklung des Organes studierte Verfasser an 

 Hühner- und Entenembryonen. Die erste Anlage 

 wurde bei einem HUhnerembryo am 8. Bebrütungs- 

 tage in Form einer von der caudalen Wand des 

 Urodäums ausgehenden Epithelknospe bemerkt. 

 In dieser Epithelknospe entstehen erst kleine, dann 

 sich vereinigende Hohlräume und diese bilden den 

 Sack. Diesem entgegen entwickelt sich die ecto- 

 dermale Kloakeneinstülpung. Durch Kommunika- 

 tion beider Teile entsteht ein langer Schlauch, 

 welcher dorsalwärts blind endigt, ventralwärts in 

 der Kloakenspalte nach aussen mündet. Am 15. 

 Tage zeigen sich die ersten Anlagen der Follikel. 

 Verfasser erblickt in der epithelialen Follikel- 

 bildung die Anlage einer Drüsenformation, welche 

 nur darum nicht zur Ausbildung gelangt, weil 

 das adenoide Gewebe im verheerenden Sinne auf 

 sie einwirkt. Die Lymphocyten leitet er nicht 

 von Epithelzellen, sondern von noch undifferen- 

 zierten den Mesodermzellen ähnlichen Elementen ab. 

 Der schon in den letzten Tagen der Bebrütung 

 eintretende Resorptionsvorgang kommt histologisch 



