i(;o 



végre már a kezdetűt megindítsa — ]8G7-l)en 

 «Szerbia madarai» czimű, szerb nyelven ii't 

 munkáját kiadja,* mely azonban, mint egyszerű 

 compilatio, csak arra való, bogy szerb tanítók és 

 szerb tamilokra nézve a belföldi madarak tanul- 

 mánj'ozását én megbatározását lehetővé tegye. 



És bogy ez így volt. oinian állíthatjuk, hogy 

 a felállított európai madaraknak ama kis gyűj- 

 teménye, melyet Pancic apránként összeállít- 

 gatott, s melyet mi a belgrádi egyetem mú- 

 zeumában ismételten átnézegettünk, Fritsch 

 V.-tól Prágában és más terményrajzi készít- 

 ménykereskedüktől került. Tulajdonképen egy 

 speciális szerb gyűjtemény Belgrádban még ma 

 sincs. Eemélbetőleg Szerbiában is nemsokára 

 felderül az ornithologia hajnala, miután Pera 

 Gyuric tanító úr Stuttgartban Kertz-uóI, Bécs- 

 ben és Zágrábban a tömés mesterségét elsajá- 

 totta. Barátom, Paja Arsinov tanár is, a ki 

 1897 november havától 18!)8 június haváig 

 nálam dolgozott s magát egészen az ornitho- 

 logiára adta, megígérte, hogy a dolognak külö- 

 nösen utána fog állani. 



Azt a keveset, a mit mi tehát Szerbia Orni- 

 száról akkor tudtunk, megtalálhatni PANCic-nak 

 Szerbia madaraihoz írt bevezetéséből és né- 

 mely jegyzeteiből. A bevezetésből különben 

 azt is megtudjuk, hogy Pancic főként Ettinger- 

 nek a Szerémség, Szlavónia és Horvátország 

 madarairól 1857-ben kiadott horvát könyvét és 

 BiELZ-nek 1856-ban megjelent Erdély faunáját 

 követte, mivel azon madárfajoknak, melyek e 

 szomszédos területeket lakják, Szerbiát is lak- 

 niok és látogatniok kell. Ezenkívül Pancic 

 Szerbia madarait saját tapasztalata, illetőleg 

 látás után és a lakosok bemondása után je- 

 gyezgette össze. Másként nem járhatott el és 

 csak ennek a körülménynek lehet tulajdoní- 

 tani, hogy olyan fajokat is felsorol, melyek 

 Szerbiában nem lehetnek honosak, mint pl. 

 Hiruiiilo ulpestris Kays. Aiìtìnis Richardi 

 ViEiLL. Tardus afrigularis Temm. Turdus ob- 

 scurus Gm., Pyrrhula enudeator Gould, Pi/r- 



Az egykori szerb Tudós-Társaság «Glasnik»- 



jában. 



um endlich einmal den Anfang zu machen — 

 im Jahre 1867 eine Arbeit in serbischer Sprache 

 unter dem Titel «Die Vögel Serbiens» heraus- 

 gab,* welche aber als eine einfache Compila- 

 tion, nur dazu dienen sollte dem serbischen 

 Lehrer, den serbischen Studenten das Studium 

 und die Bestimmung der einheimischen Vögel 

 zu ermöghchen. 



Dass es so war, können wir darum behaup- 

 ten, weil die kleine Sammlung montirter euro- 

 päischer Vögel, welche wir wiederholt im Cabi- 

 nete der belgrader Hochschule besichtigten, von 

 l'ANcrc nach und nach zusammengestellt, von 

 V. Fritsch in Prag und anderen Naturalien- 

 händlern erworben wurde. Eine eigentliche 

 speciell serbische Sammlung existirt in Belgrad 

 auch heute nicht. Hofl'entUch wird bald aucii 

 die Morgenröthe der Ornithologie in Serbien 

 aufgehen, nachdem der belgrader Lehrer Pera 

 Gjüric bei Kertz in Stuttgart, in Wien und 

 Agram sich die Ausstopfer-Kunst aneignete. 

 Mein Freund, der belgrader Professor Paja 

 Arsinov, welcher von November 1897 bis Juni 

 1898 bei mir gearbeitet bat und sich ganz be- 

 sonders der Ornithologie widmete, versprach, 

 sich der Sache annehmen zu wollen. 



Das wenige, was wir also ül)er die Ornis 

 Serbiens damals wussten ist in Pancic Einlei- 

 tung und einigen Noten zu seinen «Vögel — 

 Serbiens» zu finden, aus welcher Einleitung 

 wir auch sonst in Erfahrung gebracht haben, 

 wie Pancic hauptsächlich Ettinger's kroatisches 

 Buch über die Vögel Syrmiens, Slavonien's 

 und Kroatiens vom Jahre 1857 und Bielz's 

 Fauna Siebenbürgens vom Jahre 1856 gefolgt 

 ist, nachdem die Vogel-Arten, welche diese 

 benachbarten Länder bewohnen, auch Ser- 

 bien bewohnen imd besuchen müssen. Ausser- 

 dem bat Pancic die Vögel von Serbien nach 

 eigenen Beobachtungen, nämlich vom Sehen 

 aus, oder nach dem Erzählen der Einwohner 

 aufgenommen. Anders konnte also Pancic 

 nicht verfahren und nur diesem Umstände 

 ist es zuzuschreiben, wenn Pancic damals 

 auch solche Arten angeführt hat, welche in 

 Serbien nicht zu Hause sein dürften, wie 

 z. B. : Hirundo alpestris Kays., Anliins Ri- 

 chardi Vieill., Turdus atrigularis Temm., Tur- 

 dus ohscurus Gm., Pyrrhiila enucleai or Gould., 



* lm «Glasnik» der bestandenen serbischen Ge- 

 lehrten Gesellschalt. 



