L>U.S 



említeni: d szőke keselyűt'^ (Vulliir fuli'us 

 Briss.), adr(jiik(iritní t'éicsét {Fnico cciicliris 

 Frisch.) , ijiityás csuinkol (Stri.r ddsypiis 

 Bechst.), kél,- rigót {Turchia cyaiicus Gmel.), 

 Teiniiiiiìrk partiranuit'^ (Triiiya Tciinninvkii 

 Leisl.). (Pg. 169.). 



. . . 184 l-ben új küldöttséget rendeztem Con- 

 stantinápoly vidékére. Ezen új küldöttség a tö- 

 rök főváros környékén eleve két évig fürkész- 

 vén ; később, 1843-ban az európai török biro- 

 dalom szélső déli pontjára. Kréta szigetére ter- 

 j észté ki mimkásságát 1845 tavaszáig . . . 



Constantinápoly vidékén, a Bospliorus és 

 Fekete-tenger partjai annyira telvék legkülön- 

 félébb vizi madarakkal, hogy egészen rendsze- 

 rint való dolog, a közeli házak tetején is tarka 

 csoportozatit látni letelepedő különféle alak- 

 zatú szárnyasoknak. A szennyes keselyű ^ (Ca- 

 thartes perniopterus L.) igen gyakran meg- 

 fordul a magasabb épületek födéloi-móin, onnét 

 ádázán szimatolva a Indiák szellőző bűzét. 

 (Pg. 172.). 



Kréta szigetén (1843—45) a madarak közül 

 küldötteim több érdekes fajt vevének észre, ne- 

 vezetesen a havasok közelében a szakállas és 

 luiDwas keselyűt, meg néhány előttük ismeret- 

 len sólymokat ; az alsóbb cserjésben a franko- 

 lin és vörös foglyot (Perdix franeoUims et 

 rulira auct). Ősz felé pedig számtalan és kü- 

 lönnemű vándormadarakat, kivált a tenger part- 

 jain. — Birtokunkba estek itt a többi között : 

 vőrhönyös csatlof/afó* (Saxicola stapazvna L.), 

 kék rigó (Tardus cyaaeus L.), szirti fogoly 

 (Perdix saxatilis L.), fekete-szár nyaliyú csér 

 (Giareola inehnioptera Petényi), Teiinnihckpar- 

 liniiiKi^ (Tringa Teinminckii) (Vg. 173—74.). 



A küldöttek visszatérő utj okban, végső kuta- 

 tásiik pontján, a bytbiniai Olyrapiis tövén álla- 

 podtak meg . . ., melynek vidékén a szennyes 

 keselyűt ^ találták, melynek fészkéhez és tojásá- 

 hoz is jutottunk.» (Pg. 17(j.). 



Fakó ki'selyű. 

 Temminck partfutója. 

 Dögkeselyű [Neophron percnoptc 

 Feketetorkú hantmadár. 

 Temminck partfutója. 

 Dögkescti/ü. 



(L-)] 



nenswerth : Gihiseí/rier''- (Viiltur fal i'us Briss.], 

 Rötelfalk (Falca rencJiris Frisch.), Rauhfuss- 

 kauz (Slrix dasypus Bechst.), Biaudrossel 

 (Turdus cyaneus Gmel.), grauer Zwergstratid- 

 läiifer^ {Tringa Temminckii Leisl.) (pg. 169). 



... lm Jahre 18j^l organisirte ich eine neue 

 Expedition auf die Umgebung von Constanti- 

 nopel, welche in der Gegend von der türkischen 

 Hauptstadt zwei Jahre lang sammelte, imd spä- 

 ter im Jahre 1843 den Schauplatz ihrer Tbätig- 

 keit in den südlichsten Theil der europäischen 

 Türkei, nämlich auf die Insel Candia verlegte, 

 wo sie bis zum Frühling 1845 blieb . . . 



In der Umgebung von Stambul sind die Ufer 

 des Bosporus und des Schwarzen Meeres so 

 voll der verschiedensten Wasservögel, dass 

 es eine ganz gewöhnliche Sache ist, bunte Rei- 

 hen mancherlei Vögelarten auf den Dächern 

 der näher liegenden Häuser zu sehen. Der Aas- 

 geier^ (Cathartes peroiopterus L.) hockt sehr 

 häufig auf den Dachfirsten der höheren Gebäude 

 und wittert behairlich nach dem Gerüche des 

 Aases. (Pg. 172.) 



Auf der Insel Candia beobachteten meine 

 Leute (1843 — 45) mehrere interessante Vogel- 

 Arten, namentlich in der Nähe der Schnee- 

 gebirge den Bartgeier und den Kulteiigeier, 

 und einige, ihnen unbekannte Falken ; im 

 Unterholz den Fraukolin und das Piothhuhn 

 (Perdix francoliiius et rubra auct.); gegen 

 Herbst unzählige verschiedene Zugvögel zumal 

 an den Meeresküsten. Erlegt wurden hier unter 

 Andern: Schwär zohriger Slei)isc]niiűtzer* (Sa- 

 xicola stapazina L.), Blaudrossel (Turdus cya- 

 ììeus L.), Sfciiihuliii (Fkrdix saxatilis), Step- 

 penbractiscliicathe (Glareola melanoptera Pe- 

 tényi), grauer Zwergstrandläufer^ (Tringa 

 Teiniaiiickii Leisl.). (Pg. 173—74). 



Auf ihrer Rückreise hielten meine Beauftrag- 

 ten zum Schluss der Forschungen noch eine 

 Station am Fusse des Olymp-Berges, wo sie 

 den Aasgeier^ fanden; es gelang ihnen sich 

 auch des Horstes und der Eier dieses Geiers 

 zu bemächtigen» (pg. 176). 



' Fakó keselyű. 



^ Temminck partfutója. 



' Dögkeselyű [Neophron percìwpitertis (L.)] 



* Feketelorkú hantmadár. 



° Temm.inck partfutója. 



° Dögkeselyű. 



