a komáromvidcki (csallóközi) mocsarak kiszárí- 

 tása által ez a madár onnan kiszorittatva ide 

 telepedett, s minthogy a gabonavetéseken költ, 

 fészkének kiszedése is nagyon meg van nehe- 

 zitve ; nekem ezidáig még soha sem hoztak bi- 

 bicztojást s nem is hallottam, hogy találtak 

 volna. 



A haris (Crex) rendkívüli megfogyását nem 

 tudom megérteni ; 60 évvel ezelőtt egy vadász- 

 idény alatt 60 — 80 darabot lőttem, most meg 

 mindössze két pár van itt. 



A szalonkafélék, mint a Scolopax rusticula, 

 Gallinago major, (lallinaf/o és (jalUnula — a 

 mi vidékünkről csaknem teljesen eltűntek, már 

 csak a G. (jallimda található őszutolján a mo- 

 csaras réteken egyesével. Pedig a sárszalonka 

 valamikor oly tömeges volt, hogy házam szük- 

 ségleteit födözhettem vele ; mióta azonban Guta 

 mellett(aCsallóközben)nógynégyzetmértföldnyi 

 mocsarat és nedves rétet kiszárítottak és a he- 

 gyen át határommal szomszédos Elefánthon a 

 Nyitra völgyében a mocsarakat Equisetum ar- 

 vense-vel betelepítették és csatornázásokkal ter- 

 mékeny rétekké alakították — azóta csaknem 

 teljesen eltűntek e madarak. 



Az ei'ílei szalon], ál (Scolopax raslicala), 

 mely azelőtt Albániában, a görög szigeteken s 

 csekély számmal Dalmácziában is telelt, most 

 angol, franczia és egyéb nemzetiségű vadászok 

 télen át erősen üldözik, százával lövik, s rész- 

 ben el is dobják — mert csak a rekord a czél- 

 jnk — egyszerűen gyilkolják. Nálunk hires 

 volt a szalonka vadászat, idényenként 200 s 

 még több darab is lövetett, most azonban 

 10,000 kat. holdnyi erdőmben évenként mint- 

 egy 40, olykor még kevesebb kerül lövésre. 



Késze lehet benne Helgolandnak is, hol 

 ugyan azelőtt is sok szalonkát lőttek, még pe- 

 dig csónakosom szavai szerint ladikról, a Fahn 

 lábánál, féltöltéssel — most azonban felállított 

 hálókkal ezrével fogják éjjelenként a szalon- 

 kát, azonkívül még lövik is. Úgy vélem, ezek- 

 ből a szalonkákból kevés vonul mifelénk, mert 

 azt gondolom, hogy Svédországban, Norvégiá- 

 ban és Estland északi részein fészkelő példá- 



dass (lurch die Austrocknung der Komorner 

 (Csallóköz) Sümpfe der Vogel von dort vei'drängt, 

 sich hier ansiedelte, und hier das Eiersammeln, 

 weil sie im Getreide brüten, sehr erschwert ist; 

 mir wurden bisher nie Kiebitz-Eier gebracht, 

 auch hörte ich nicht, dass welche gefunden 

 worden sind. 



Was die ausserordentliche Abnahme der 

 Warhtelköniye (Crex) betrifft, begreife ich chese 

 nicht ; vor 60 Jahren schoss ich 60 — 80 in 

 einer Saison, jetzt sind zwei Paare da. 



Die Sciinepfen (Scolopax rusticola, Galhnago 

 major, gallinago und gallinula) sind aus meiner 

 Gegend beinahe ganz verschwunden, bis auf 

 G. (jallinula, die auf versumpften Wiesen in 

 einzelnen Exemplaren im Spätherbste noch 

 vorkommt. Die Moorschnepfe war früher so 

 häutig, dass ich den Bedarf meines Hauses da- 

 mit decken konnte ; seitdem bei Guta in Csalló- 

 köz vier D Meilen Sumpf und nasse Wiesen 

 entwässert wurden, und in Elefánth im Nyitra- 

 Thale — über dem Gebirge an mich grenzend — 

 die Sümpfe mit Equisetum ai-vense bestockt, 

 durch Canalisirungen zu fruchtbaren Wiesen 

 umgewandelt wurden — fast ganz ver- 

 schwunden. 



Die Waltlschiu'ijf'en (Scolopax rnsficola), die 

 früher in Albanien, den griechischen Inseln 

 und in geringerer Anzahl auch in Dalmatien 

 überwinterten, werden jetzt von englischen, 

 französischen und anderer Nationalitäten 

 Jägern im Winter eifrig verfolgt, hunderteweis 

 geschossen, theilweise auch weggeworfen — 

 nur um einen Record zu erzielen werden sie 

 einfach gemordet. Hier war eine berühmte 

 Schnepfenjagd, es wui'den per Saison 200 Stück, 

 auch darüber geschossen, jetzt werden in mei- 

 nem zehntausend Catastral-Joch grossen Walde 

 jährlich circa 40 Stücke, mitunter auch weniger 

 erlegt. 



Helgoland mag auch beitragen, wo früher 

 wohl viele Waldschnepfen geschossen wurden, 

 und zwar wie mir mein Bootsführer erzählte, — 

 vom Boote aus, auf dem Fusse des Falm, mit 

 halber Ladung, — jetzt aber werden die 

 Schnepfen in aufgestellten Netzen bei der Nacht 

 nach Tausenden gefangen und ausserdem auch 

 geschossen. Von diesen Schnepfen denke ich, 

 werden wohl wenige hieher ziehen, meiner An- 

 sicht nach dürften die in Schweden, Norwegen 

 und den nördlichen Theilen von Estland brü- 

 tenden Schnepfen ihren Zug über Deutschland 



