aiC) 



fecskénknek Budánon átvomüó tömege volt. 

 Vájjon az Egyiptomban honos, egyesével röp- 

 kedő fecskék közt a mieink is előfordiütak-e, 

 nem állithatom, mert az összes fecskefajoknak 

 egyforma a repülése, kezembe pedig egy sem 

 került. 



Az egyiptomi Sudánban telelő fecskéket tar- 

 tom a mieinknek, mert a Crao-, a Baleári szige- 

 tek B a Pitynzok fölött vonuló fecskék úgy hi- 

 szem Francziaországban, Németországban és 

 Svájczban maradnak. Az Egyijitombol jövők s a 

 Cipruson és Candián pihenők ellenben a mieink. 

 A mennyire megtudhattam, ezeket Olaszország- 

 ban kisebb mennyiségben fogják mint a Craon 

 átvonulókat. 



A figyelésem alatt lévő területen az előre- 

 haladó kultúra bizonyos változásokat hozott 

 létre az utolsó 50 évben, még pedig : a mező- 

 gazdaságot intenzivebben űzik, a mennyiben 

 több kapásnövényt és takarmánj'félét tei'mel- 

 nek s kevesebb ugart hagynak ; az erdőgazda- 

 ság pedig túlnyomó részben 20 és 40 éves — 

 s csak kis részben 80—100 éves — fordulókra 

 van berendezve, a minek következtében a mag- 

 nak hagyott szálerdő elpusztult s a fiatalosok 

 nyertek nagyobb tért. 



Mennyiben folytak be ezek e kultúrai válto- 

 zások az egyes madárfajok pusztulásába, azt 

 ebben a czikkemben közölt szerény véleményem 

 alapján iparkodtam tisztázni. 



Hogy egyes madárfajok újra föllépnek és el- 

 szaporodnak, az szilárd meggyőződésem ; ve- 

 gyük a harkályokat: Az egész bitbizományi 

 birtokomon nem volt fenyűfa, míg egyszer a 

 kir. erdészeti felügyelőség azt nem ajánlotta, 

 hogy egy 6 — 700 holdnyi kivágott területet, 

 melyen előbb bükk-őserdő volt, luczfenyővel 

 (Abies exceUa) fásitsak be, a mi meg is tör- 

 tént; a fenyüt oly sűrűn ültették, hogy az a 

 tölgyet és bükköt bizonyára el fogja nyomni ; 

 továbbámáshelyeken, ugyancsak a hitbizományi 

 hatóság ajánlatára sok fekete- és vörösl'enyüt 

 (Pinus austriaca és sylvesiris) ültettem ; ez a 

 lombos erdőtől a tűlevelűhöz való átmenet 

 kétségkívül nagy befolyással lesz a madárfau- 



schen Schwalben, im Zuge in den Sudan be- 

 standen. Ob unter den in Egypten heimischen 

 einzeln herumfliegenden Schwalben auch un- 

 sere vorkamen, kann ich nicht behaupten, weil 

 der Flug aller Schwalbengattungen gleichartig 

 ist, und ich keine in der Hand beurtheilen 

 konnte. 



Die im egypti sehen Sudan übenvinternden 

 Schwalben halte ich für diejenigen, welche zu 

 uns kommen, denn die über den Crao — Ba- 

 learischen Inseln — und Pythiusen ziehenden 

 Schwalben, glaube ich, bleiben in Frankreich, 

 Deutschland und Schweiz. Die von Egypten 

 kommenden aber, und in Cj'pern und Candia 

 rastenden, sind die unseren. Gefangen werden 

 sie, soviel ich erfahren konnte, in Italien in 

 geringerer Menge als in Crao. 



Auf dem von mir beobachteten Gebiete hat 

 in den letzten 50 Jahren die fortschreitende 

 Cultur einige Verändemngen vollbracht, und 

 zwar wird die Landwirthschaft intensiver be- 

 trieben, nämlich, es werden mehr Hackfrüchte 

 und Futtergräser gebaut und weniger Brache 

 belassen .^- in der Forstwirthschaft ist der 

 überwiegend grösste Theil auf 20- und 40-jähri- 

 gen vmd nur ein kleiner Theil auf 80- bis 

 100-jährigen Umtrieb gestellt, in Folge dessen 

 verschwand der überständige Hochwald, und 

 der Niederwald hat grössere Flächen eingenom- 

 men. Inwiefern diese culturellen Veränderungen 

 auf die Abnahme einiger Vogelarten eingewirkt 

 haben, hierüber bemühte ich mich, in diesem 

 Aufsatze meine unmaassgeblichen Bemerkun- 

 gen mitzutheilen. 



Dass einzelne Vogelarten wiedei auftreten 

 und zahlreicher werden, bin ich fest überzeugt, 

 z. B. die Spechte. In meinem ganzen Majorats- 

 Besitze war kein Nadelholz, nun hat mir das 

 kön. Forstinspectorat aufgetragen, eine sechs- 

 bis sieberjiundert Joch grosse abgetriebene 

 Fläche, wo früher Buchenurwald stand, mit 

 Fichten (Abies excelsa) zu cultiviren, was be- 

 reits auch geschehen ist, die Fichte wurde so 

 dicht cultivirt, dass sie die Eichen und Buchen 

 jedenfalls unterdrücken wird; ferner habe ich 

 an anderen Orten, ebenfalls auf Anrathen der 

 Majorats-Behörde, viele Schwarz- und Koth- 

 Föhren Pinus Austriaca und Silcestris cultivirt, 

 welche schon aufgewachsen sind, — diese 

 Veränderung von Laub- zu Nadelholz wird auf 

 die Avifauna unstreitig einen grossen Einfluss 

 ausüben — besonders denke ich, werden die 



