2á0 



ro.sa, építkezési módja miatt égések következté- 

 ben, évek során kei-esztül sokat szenvedvén, 

 máskülönben is annyira elszegényedett, bogy 

 az utolsó nagy tűzvész után sok báz esztendő- 

 kön át kiépít tlenül maradt. 



Ezen bázak egyikében és pedig annak lakó- 

 szobájában építé a fészkét s neveié fel fiókáit 

 egy pár fecske. Mikor azután a romok tu- 

 lajdonosa az építkezést egyszer mégis keresz- 

 tülviliette, a mi ősz folyamán történt, a kö- 

 vetkező tavaszon jelentkezett a fecskepár, azon- 

 ban nem jutbatott az ő zugjáboz, mivel ebben 

 a beüvegezett ablakok megakadályozták. A pá- 

 rocska körükeptílgette a bázat, százszor és 

 százszor az ablakboz jött, ballatta bangját, 

 egyszóval egé.sz viselkedése olyan volt, bogy 

 lebetetlen volt kívánságát meg nem érteni. 

 A szelidlelkü báztulajdonos megkönyörült raj- 

 tuk s az ablakból egy üvegtáblát eltávolított. 

 A másik pillanatban már fecskepárunk a szo- 

 bában volt, örömlármát csapott s azonnal bozzá- 

 látott. bogy fészkét a kedvelt szögletbe be- 

 építse. — H. 0. 



Becsülettndó fecskék. 



A budapesti városligetben van a városi ven- 

 déglő, régi divatú épület, nagy, fedett, kifelé 

 üvegfallal védett étkező-csarnokkal és nébány 

 különszobával. A nagy csarnok mennyezetét egy 

 mestergerenda tartja, u mely megint vakolt 

 oszlopokra nehezedik. 



Az oszlopoknak párkányszerű oszlopí'ejei és 

 a mennyezet között, a mestergei'enda követ- 

 keztében, bézag van, melyet a füsti fecskék, 

 különösen előbbi időkben, mikor még bőven 

 valának, költőbelyül basználtak. — Mindenik 

 oszlopfejen, egészen a szélen két-két fecske- 

 fészek volt és pedig nem oda függesztve, hanem 

 laposan ráépítve. Lenn, közvetlenül az oszlopok 

 mellett terített asztalok voltak. Feltűnő volt 

 nekem, hogy a fészkek alatt, a földön teljesség- 

 gel semmi piszok sem volt látható. Nos, midőn 

 lyO l-ben nagy kiállítási munkálataink voltak, 

 gyakran ebédeltem Csörgby assistens úrral 

 ebben a csarnokban és szemlélői voltunk a még 

 ott költő és a nyitva hagyott üvegfalon át ki- 

 es berepülő kevés füsti fecske következő pro- 

 cedm-ájának. Az anyafecske táplálékot hozott, 

 kiosztotta, de a már félig tollas fiókák körül 



Szepes, war infolge der Bauart im Laufe der 

 Jahre vielfach der Feuersbrunst ausgesetzt 

 und verarmte auch sonst so, dass nach der 

 letzten grossen Feuersbrunst viele Häuser 

 jahrelang unausgebaut blieben. In eines dieser 

 Häuser, und zwar in dessen Wohnzimmer, 

 baute nun ein Eauchschwalbenpaar sein Nest 

 i;nd erzog seine Jungen. Als aber der Besitzer 

 der Buine doch so weit kam, um den Bau 

 durchzuführen, was im Laufe eines Herlistes 

 geschab, meldete sich im folgenden Frühjahre 

 das Eauchschwalbenpaar, konnte jedoch nicht 

 zu seinem Winkel gelangen, weil die mit (lias 

 ausgestatteten Fenster dies nicht erlaubten. 

 Das Pärchen umflog das Haus, kam hundert- 

 mal zum Fenster, Hess seine Stimme hören ; 

 kurz, es geberdete sich derart, dass sein Wunsch 

 nicht missverstanden werden konnte. Der hu- 

 mane Sinn des Hausbesitzers hatte ein Erbar- 

 men und liess eine Fensterscheibe entfernen. 

 Im nächsten Augenblicke war das Sehwalben- 

 pärchen im Zimmer, erhob ein Freudengeschrei 

 und ging sofort daran, das Nest in die liebe 

 Ecke hinein zu bauen. — 0. H. 



Artige Schtralbeu. 



Im Stadtpark von Budapest steht das städti- 

 sche Wirtshaus, ein altmodischer Bau mit gros- 

 ser, gedeckter, nach aussen durch eine Glas- 

 wand geschützter Eestaurationshalle und eini- 

 gen «Extrazimmern». Den Plafond der grossen 

 Halle hält ein Meisterbalken, welcher wieder 

 durch gemauerte Säulen gestützt wird. Zwischen 

 den gesimsartigen Capitälern der Säulen und 

 der Decke, entsteht in Folge des Meisterbal- 

 kens ein Zwischenraum, welcher besonders in 

 früherer Zeit, als die Eauchschwalben noch 

 häufig waren, von diesen als Nistplatz benützt 

 wurde, und standen auf jedem Capital, ganz am 

 Eande, je zwei nicht angehängte, sondern flach 

 aufgebaute Nester der Eauchschwalbe. Unmit- 

 telbar an den Säulen standen gedeckte Tische. 

 Es war mir auffallend, dass unter den Nestern 

 am Boden kein Schmutz zu sehen war. Als 

 wir nun im Jahre 1901 grosse Ausstellungs- 

 arbeiten hatten, speiste ich oft auch mit Herrn 

 Assistenten Csöegey in dieser Halle und be- 

 obachteten wir folgende Procedur der dort noch 

 nistenden wenigen Eauchschwalben, welche 

 durch die geöO'nete Glaswand aus- und ein- 

 flogen : die Mutterschwalbe brachte Futter, gab 



