â28 



A sopronmegyei Homokon (124 — 143 m.) 

 márczius 31-én látták meg a fecskét. A meg- 

 lő Írja, hogy akkor a fülemilék már el- 

 k ott. 



A sopronmegyei Z^ebeházán (124 m.) már- 

 czius 1-én jött meg a fecske, de vissza is ment 

 s másodszor jött még márczius 23-án. 



A nyitramegyei (iii'ékujfaluiii tót nép már- 

 czius 18-án «Szűz Mária fecskéi» nevű ünnepet 

 ül, mivel akkoriban szokott ott a fecske meg- 

 jönni. Az idén csak április 17-én jött meg. 



A barsmegyei hizri'i (169 m.) tanító, Gyak- 

 MATHT Imre, megjegyzi, hogy a fecske a határ- 

 ban április 4-íkén jelent meg, s hozzá teszi : 

 "Emberemlékezet óta e kedves teremtések oly 

 későn még nem jöttek. De okosan is tették. 

 Hisz még most is fáznak». 



Az egyik levelező-lapon megjegyezte az ész- 

 lelő, hogy nálok évről-évre kevesebb a fecske ; 

 egy másikon pedig az áll, hogy a múlt őszszel 

 ott hagyta fészkében az anya neveletlen, csupasz 

 fiókáit s a többível ő is útra kelt. — Hát szív- 

 telen egy anya volt az. 



Turkeve, 1901 decz. 10-ón. 



H eíinfolq/ Ka hos. 



A madarak hasznáról és káráról czímü 

 fejezethez. 



Folyó év húsvét táján lelátogattam egy pár 

 napra Kírályhalmára, a hol az erdészeti altisz- 

 tek szakiskolája Teodorovics m. kir. erdőmester 

 kitűnő vezetése alatt áU. A vadászgyakorlatok- 

 nál az uhu-kunyhót is alkalmazzák s naponta 

 kijár néhány növendék a pompás éjjeli madár- 

 ral az arra alkalmas helyekre. A zsákmány 

 rendesen dolnubiyos varjú, barna kánya s 

 eyerész-ölyv volt; néha Falco lanariust és 

 peregrinust is hoznak. Április 2-án reggel né- 

 hány dolmányos varjú került, délután ismét 

 egynéhány, azonkívül barna kánya és egerész- 

 ölyv. 



Szóba hoztuk a növendékek előtt e ma- 

 darak hasznosságának és károsságának a kér- 

 dését s ők úgy nyilatkoztak, hogy a dolmányos 

 i'ítijá káros a vadállományra; a kányát illető- 



Am soproner Homok (124 — 14:5) erblickte 

 man die Schwalbe am 31 -sten März. Der Be- 

 obachter schreibt, dass damals die Nachtigallen 

 schon alle erfroren waren. 



Am soproner Zsebeiiáza (124 m.) erschien 

 sie am 1-ten März, doch sie kehrte auch zurück 

 und kam zum zweitenmale am 23-sten März. 



Das slovakische Volk vom nyitraer Divék- 

 iijfalu feiert am 18-ten März den Tag «der 

 Schwalben der Jungfrau Maria», nachdem die 

 Schwalbe an diesem Tage dort zu erscheinen 

 pflegt. Sie kam aber in diesem Jahre erst am 

 I 7-teu A]jril an. 



Em. (tvakmatht, Lehrer von Hizér in l'ars 

 (IG9 m.) bemerkt, dass die Schwalbe in der 

 Umgebung am 4-ten April erschien, und fügt 

 dazu: «Seit Menschengedäehtniss erschienen 

 diese lieblichen Geschöpfe noch nie so spät. 

 Sie handelten aber wohl, da sie auch jetzt noch 

 frieren». 



Auf einer Correspondenz-Karte bemerkt der 

 Beobachter, dass bei ihnen die Schwalbe sich 

 stets vermindert ; auf einer anderen Karte 

 steht wieder, dass eine Schwalbenmutter im 

 vorigen Herliste ihre schwachen, kahlen Jun- 

 gen zurückliess und mit den anderen alizog. 

 Eine herzlose Mutter ! 



Turkeve, am 10-ten December 1901. 



Kabos Heg y joky. 



Zum Capitel vom Nutzen und Schaden der 

 Vögel. 



Zu Ostern 1. J. besuchte ich auf einige Tage 

 Királyhalma, wo sich die Fachschule für sub- 

 alternes Forstpersonale befindet, welche un- 

 ter der vortrefflichen Leitung des kön. ung. 

 Forstmeisters Teodoeovics steht. Zu den Jagd- 

 übungen gehört auch die Praxis mit der Uhu- 

 hütte, und begeben sich einige Eleven mit dem 

 prächtigen Nachtvogel an geeignete Punkte. 

 Die Beute besteht zumeist ai;s Nebelkrälteii, 

 sclnvarzeii Milanen, Mäusebussards ; manch- 

 mal fiel auch Falco lanarius und peregrinus. 

 Die Beute betrug am 2. April des Morgens einige 

 Nebelkrähen, Nachmittags wieder einige, dazu 

 ein schtvarzer Milan und ein Mäusebussard. 

 Es kam nun vor den Eleven die Frage der 

 Nützlichkeit und Schädlichkeit dieser Vögel zur 

 Sprache und wurden die Nebelkrähen als für 

 den Wildstand schädlich, der Milan etwas 



