tálból volt utasítva egy meteorológiai gazda- 

 sági napló vezetésére, mely kiterjedt az idő- 

 járásra, vetési és aratási időkre, phyto- és avi- 

 phaíDologiai jelenségekre. Tartott ez pedig 

 1840— 60-ig.* 



Nevezhetjük ezt gazdasági meteorológiai 

 iránynak. Feldolgozások és összehasonlítások 

 a gyakran párhuzamosan jegyzett vetési idők- 

 kel és aratási stati stikákkal nem történtek. 

 Találhatni ugyan itt-ott egyes kijelentése- 

 ket, hogy mindig jobb termése volt annak, 

 a ki nem vetett a fecskék érkezése előtt, de 

 a positiv tények összehasonlítása nélkül haj- 

 landó vagyok mindezt csak amolyan paraszt- 

 reguláknak tartani. A régi magyar íróknál is 

 találkozunk etfélékkel. Georgius Lippay de 

 Zombor 1721 -ben, Kassán már valamely ujabb 

 kiadásban megjelent Caloidariuin oecoiiomi- 

 mm perpctaiim-isLhtin is vannak; pl. «ha a 

 kakuk előbb szól, minekelőtte a szőlővenyige 

 kifakad, jó esztendőnek jele és sok bornak.» 



Egy szóval a kérdés tisztázására, alaposabb 

 tanulmányozására még kísérletek se történtek ; 

 de a tünemény, mely már a legrégil)b idők- 

 től kezdve nagy vonzóerőt gyakorolt az em- 

 berre, s az a pontosság, a melylyel az egyes 

 fajok évenként megjelentek és eltávoztak, való- 

 sággal kihívták az embert arra, hogy időjóso- 

 kat alkosson magának belőlük. 



De ha figyelemreméltó elméleti eredményt 

 nem is mutathat fel ez az irány, azért a tudo- 

 mánynak mégis nagy szolgálatokat tett, a mos- 

 tani történeti anyagnak körülbelül a negyed- 

 része ennek az iránynak a művelőitől ered, a 

 régi megfigyelések pedig majdnem kizárólag 

 tőlük valók. 



Ebből az irányból fejlődött azután a tiszta 

 meteorológiai, helyesebben klimalolngiai irány. 



Az állati és növényi élet minden jelensége 

 valamelyes függvénye a temperaturának, s 

 ennek az alapján vette a meteorologia műkö- 

 dése körébe a phœnologiat. Hogy mit és meny- 

 nyit vártak ezektől a megfigyelésektől azt egész 



ger amtlich verpflichtet war ein ökonomiscli- 

 meteorologisches Tagebuch über die Witterung, 

 die Zeit des Säens undErntens, über phyto- und 

 aviphänologische Erscheinungen zu führen. Dies 

 bestand von 1840 bis I860.* 



Man kann diese eine laailinitili^rlHi/llii'li 

 meteorologische Eiehtung nennen. Bearbeitun- 

 gen und Vergleiche mit der häufig gleichzeitig 

 verzeichneten Aussaat- und Erntestatistik wur- 

 dennicht gepflogen. Hie und dasind zwar verein- 

 zelte Äusserungen anzutreffen, da ss immer 

 derjenige eine bessere Ernte erziele, der nicht 

 vor Ankunft der Schwalbe säe, aber ohne 

 Vergleichung des positiven Thatbestandes, bin 

 ich geneigt, sie alle in das Gebiet der Bauern- 

 regeln zu verweisen. Auch bei alten ungarischen 

 Schriftstellern findet man Ähnliches. In dem in 

 Kassa 1721 schon in irgend einer neueren Aus- 

 gabe erschienenen Caleiidarium oeconoiitieum 

 perpetuum des Geoegius Lippay de Zomeor 

 findet man z. B. : «Schreit der Kukuk früher 

 als die Eebe knospet, so kommt ein gutes Jahr 

 und viel Wein». 



Mit einem Worte zur Klärung und gründliche- 

 ren Erforschung der Frage wurden nicht ein- 

 mal Versuche gemacht, aber die Erscheinung, 

 welche schon seit den ältesten Zeiten eine Anzie- 

 hungskraft auf den Menschen ausübte und die 

 scheinbare Pünktlichkeit, mit welcher einzelne 

 Arten alljährlich eintreffen und abziehen, for- 

 derten ihn förmlich auf sie als Wetterprophe- 

 ten zu betrachten. 



Obzwar diese Richtung keine nennenswerten 

 theoretischen Resultate aufzuweisen im Stande 

 ist, so erwies sie der Wissenschaft immer- 

 hin einen grossen Dienst ; ungefähr der vierte 

 Teil des bisherigen historischen Materials 

 stammt von den Anhängern dieser Richtung, die 

 älteren Beobachtungen aber rühren fasst aus- 

 schliesslich von ihnen her. 



Aus dieser Richtung entwickelte sich dann die 

 eeiii meteorologische, besser gesagt l:li)iiatolo- 

 gische Richtung. 



Jede Äusserung des thierischen und j^flanz- 

 lichen Lebens ist irgend eine Function der 

 Temperatur und darauf hin nahm die Meteoro- 

 logie die Phänologie in ihren Wirkungskreis 

 auf. Was und wie viel von diesen Beobachtungen 

 erwartet wurde, wird ganz präzise von Hermann 



* E. Leyst : Katalog d. meteor. Beob. in Riisslaud, 

 St.-Pt'tei'sbiir" ISSi nvomán citálva. 



* Auf (ìrund E. Leyst. Katalog d. meteor. Beob. 

 in KuBsIand, S. Petersburg. 1S,S4 zitiert. 



