huzamosan halad a fecske vouulása — is előbb 

 köszönt be délen, mint északon, előbb alacsony 

 mint magas fekvésű helyen, egyik évben koráb- 

 ban, másikban későbben. 



A második kérdésre adott felelet áll minden 

 egyes fajra, korai tavasz korai vonulást ered- 

 ményez minden fajnál, bizonyítva azt, hogy a 

 hőmérséklet közvetlen megnyilatkozása mint 

 napi időjárás, minden egyes faj felvonulására 

 kihat. Az első kérdésre adott felelet szintén 

 helyes, de csak a füsti fecskére — esetleg 

 néhány más madárfajra nézve is. Gyulai Gaál 

 Gaston: «Adalékok a madárvonulás kutatásá- 

 hoz a füsti fecske 1898. évi magyarországi 

 nagy tavaszi megfigyelése alapján n czimü 

 dolgozatában Aquila VII. pag. 368 szintén rá- 

 mutat arra, hogy a füsti fecske vonulása tel- 

 jesen az ország hegyrajzi viszonyaihoz alkal- 

 mazkodik. Ez pedig egy közel GOOO adat alap- 

 ján a legszigorúbban keresztülvitt inductio 

 segélyével elért eredmény ! Tehát a /îïs/î fecs- 

 kére nézve már bebizonyítottnak vehetjük, hogy 

 Maijijarországoii egy meghatározott hőfok- 

 nál, Hegyfoky számításai szerint 9'4 G.-nál 

 érkezik, hogy tehát felvonulása és a hőmér- 

 séklet között szorosabb kapcsolat tényleg van ; 

 vagy még praecisebben kifejezve, a hőmérséklet 

 és azok az ismeretlen hatások, melyek létezé- 

 sét a különböző vonulási typusok föltétlenül 

 bizonyítják, ebben az esetben párhuzamosan 

 hatnak, tehát hatásukban egymást nem zavar- 

 ják, minek következtében a hőmérséklet befolyá- 

 sát sikerült a többiektől elválasztani és világo- 

 san kifejezésre juttatni. 



Ha most a gólya felvonulását vizsgáljuk, 

 lényegesen eltérő viszonyokat találunk. A gólya 

 legkorábban érkezik hazánk keleti vidékein — 

 tehát magas fekvésű területen — s csak ez- 

 után következnek : alföld, északkeleti vidékek, 

 dunántul. északnyugati területek. Itt tehát 

 szó sem lehet arról, hogy még egy aránylag 

 oly kis területen is, mint a milyen Magyar- 

 ország, meg lehessen állapítani a gólya szá- 

 mára egy meghatározott, s az egész területre 

 érvényes hőfokot, a mely mellett megérkezik. 

 A hőmérsékletnek tehát itt már alárendeltebb 

 befolyása van. És ez a typus nem áll egye- 

 dül, egyben-másban szintén ilyen sajátságo- 

 líat mutat fel a daru, búbos banka, kakuk, 



A(iuila. X. 



Schwalbe parallel vor sich geht — ebenfalls frü- 

 her in Süden, als im Norden, früher an tieferen, 

 als an höheren Orten, in einem Jahre früher, 

 als in einem anderen sich einstellt. 



Die Antwort auf die zweite Frage gilt fürjedé 

 Art, ein zeitlicher Frühling erzielt bei jeder Art 

 zeitliche Ankunft, zum Beweise, dass die mit- 

 telbare Äusserung der Temperatur als Witte- 

 rung auf den Zug jeder Art von Einfluss ist. 

 Die Beantwoi'tung der ersten Frage ist eben- 

 falls richtig, aber nur für die Eauchschwalbe, 

 vielleicht zufällig auch für andere Vogelarten. 

 Gaston Gaál von Gtula weist in seiner unter 

 dem Titel «Beiträge zur Erforschung des Vogel- 

 zuges, auf Grund der grossen Frühjahrsbeobach- 

 tung der Eauchschwalbe in Ungarn im Jahre 

 1898» in der Aquila VII, S. 8 erschienenen Ab- 

 handlung auf S. 368 ebenfalls darauf hin, dass 

 der Zug der Eauchschwalbe sich den geogra- 

 phischen Verhältnissen vollkommen anpasse. 

 Nun ist dies das durch strenge Induktion erhal- 

 tene Eesultat aus beinahe 6000 Angaben ! Mit- 

 hin kann man für die lianchschwalbe als 

 erwiesen hinnehmen, dass selbe in ['ngarn bei 

 einem bestimmten Temperaturgrade, nach den 

 Berechnungen Hegtfoky's bei 9'4° C eintrifft, 

 dass also zwischen dem Zuge und der Tem- 

 peratur eine innige Beziehung thatsächlich 

 bestehe : oder noch präciser ausgedrückt, die 

 Temperatur und jene unbekannten Factoren, 

 deren Existenz die verschiedenen Zugstypen 

 unbedingt beweisen, wirken in diesem Falle 

 parallel, hindern sich daher nicht in ihren 

 Wirkungen, infolge dessen es gelungen ist den 

 Einfluss der Temparatur von den anderen aus- 

 zuscheiden und klar zum Ausdrucke zu bringen. 



Wenn wir nun die Heimkehr des Storches un- 

 tersuchen, treffen wir wesentlich abweichende 

 Verhältnisse an. Der Storch trifft am frühesten 

 in den östlichen — also in hochgelegenen — 

 Gebieten unseres Vaterlandes ein ; dann erst 

 kommen das Tiefland, das nordöstliche, das jen- 

 seits der Donau gelegene, das nordwestliche Ge- 

 biet. Hier kann daher gar keine Eede sein von 

 dem Aufstellen eines bezüglich der Ankunft des 

 Storches für das ganze Territorium giltigen Tem- 

 peraturgrades, nicht einmal eines verhältnis- 

 mässig so kleinen Gebietes, wie es Ungarn ist. 

 Die Temperatur spielt somit hier eine unter- 

 geordnete Eolie. Und dieser Typus steht nicht 

 einzig da, eine oder die andere Eigentümlich- 

 keit weist auch der Zug der Kraniche, des AViede- 



