\1 



Takker, der havde været fuldtudviklede og siddet stærkt fast- 

 hæftede til Pandebenet , da Hjorten dræbtes (see nedenfor 

 under e). 



2) Vild? svin. Sus scrofa Linn. 



Taaled af een af de mellemste Tæer, og Mellemfodsben af 

 en Bitaa, begge af et voxent Dyr; og nogle Brudstykker af 

 Knokler af et meget spædt Dyr. 



3) Marsvin.? Delphinus phocæna Linn. 



^ Tungebenshorn (cornu ossis hyoidei) af en Art Delphin. 



4) Jagt? hund. Canis familiaris Linn. 



Brudstykke af venstre Overkjæbe med næstsidste Kindtand 

 og Tandgruben af den sidste; Brudstykker af et Par Ribben. 

 Skjondt Levningerne ere faa, ere de dog betegnende nok 

 for at vise, at de ikke kunne tilhore nogen af de vilde eu- 

 ropæiske Hundearter, Rævene, Schakalen eller Ulven. 



5) Vild? Kat) 



_ „ _. }. Felis catus Linn. an ferus? 

 Tam? Kat) 



Brudstykke af den hoire Overkjæbe med Hj ornetanden og 

 et Par Kindtandsgruber; Overarmbenet, men noget af den 

 ovre Ende aibrudt; Mellemhaandsbenet til 5le Finger; Mellem- 

 fodsbenel til den indvendige Taa; samtlige fire Levninger ere 

 af en saa anselig Storrelse, at denne maa have været nær- 

 mere Vildkattens end Tamkattens, hvorved det imidlertid maa 

 erindres, at der efter ældre Vidnesbyrd (Pontoppidans f. Ex.) 

 endnu i forrige Aarhundrede, idetmindste paa sine Steder, var 

 en større Tamkatrace her i Landet. 

 Endelig maaskee Spor af en 

 0) Gnaver, Halvrotte? Mus flavicollis Melch. 



Nogle af de under 1 nævnte Hjortetakker, desværre nelop de 

 Stykker, der ikke blcve udtagne af den faststaaende urorte Væg, 

 men blevc fundne ved Koden af Banken som. tidligere udgravne eller 

 nedfaldne, bære umiskjendelige Spor af at være gnavede af 

 et Dyr af denne Orden, der, efter Tændernes Storrelse al 

 domme, omtrent maa have været af Halvrotlens Storrelse. Uagtet 

 der efter Gnavets Udseende neppe kan være nogen Tvivl om, 

 ni Takkerne ere blevne saaledcs behandlede, forend de blevc 



