28 



vort Lands Urbeboere har foraarsaget Klovning og Sonderslagning 

 af de forefundne Dyreben, og derved den noiagtige Undersogelse af 

 Knoklerne og folgelig Erhvervelsen af det videnskabelige Udbylte er 

 bleven besværliggjort, er Mængden af de sonderslaaede Knokler dog 

 saa stor, at man nok allerede nu tor paastaae, at ved en Sammen- 

 stilling af dem ville flere vigtige Sporgsmaal med Tiden kunne 

 ventes besvarede. Til saadanne regne vi, om Urindvaanerne have 

 havt aldeles faste Bopæle hele Aaret rundl, eller have periodisk 

 paa kortere eller længere Tid flyttet omkring indenfor visse Grænd- 

 ser?; fremdeles, om Urindvaanerne have havt flere tamme Husdyr 

 eller ikke? Det sidste Sporgsmaal maa foreliibig for Hundens 

 Vedkommende allerede ansees for sikkert besvaret, da Levninger 

 af Hundeslæglen, som ikke kunne tilhore nogen af de flere vilde 

 europæiske Arter, men derimod stemme overens med Hushun- 

 dens Former , oftere ere fundne i Gravhoiene sammen med 

 Redskaber fra Stenalderen, og det Samme gjenlager sig nu ogsaa i 

 tvende af de ovennævnte Ostersdynger. Det er i det Hele natur- 

 ligt, at et Jægerfolk har sogt at skaffe sig Hundens Bistand, men 

 det bor derhos erindres, at overalt hos udannede Folkeslag er Hun- 

 den det forste Dyr, der bliver Menneskets Selskab og Hjælp. 

 Mindre sikkert er derimod Kattens Forhold til Urindvaanerne. 

 Meddeleren har allerede tidligere gjort opmærksom paa Kattens 

 Forekomst i disse Folks Grave*) og Rimeligheden af, at de havde 

 ogsaa draget sig dette Dyr til Nytte som Værn imod de besværlige 

 mindre Gnavere; Meilgaardsfundets Katteknokler i Forbindelse med 

 de musegnavedc Hjortelakker ere derfor særdeles egnede til at lade 

 formode hos Urindvaanerne det mere fremrykkede Culturtrin, som 

 man hidtil har ment Katlens Tæmmelse overalt betegnede. Imidlertid 

 ere Levningerne for faa til at man tor afgjore. om man har et 

 hustæmmet eller et vildt Dyr for sig. At noget af de storre Dyr, 

 som have tjent Urindvaanerne til Næring, skulde have været Husdyr, er 

 neppe rimeligt; af de hidtil fundne kunde man i den Henseende 

 kun nære Tanke om Svinet, men Knoklerne og Tænderne af dette 

 Dyr fra Havnoe, Krahbesholm og nogle 11. St., ere under alle Om- 



*) Oversigt. 1848. S. 7. 



