30 



og nærme sig regelmæssig til Kysterne, afgive Vidnesbyrd i 

 samme Retning. Sammenstillingen af slige Iagttagelser fra een 

 og samme slorre Oslersdynge vil utvivlsom kunne lede paa Spor 

 efter, om Urindvaanerne til alle Aarets Tider have opholdt sig 

 paa Stedet, da der i saa Fald ville forekomme Fodemidler fra alle 

 Aarets Maaneder, medens der omvendt vil mangle saadanne for 

 en vis Del af Aaret, f. Ex. for en Del af Sommeren, ifald de i 

 denne have stroget andetsteds omkring. 



Medens det er fra vore Torvemoser at vi hidtil have faaet de 

 fleste Bidrag til Kundskab om Landets ældste Fauna og de Foran- 

 dringer, denne efterhaanden har undergaaet, finde vi nu pludseligen 

 i vore Ostersdynger nye og rige Findesteder for Knokler, og faae 

 derhos alle disse hen forte til en og den samme bestemte Tid. Vel 

 ere Knoklerne fortrinsvis af de Dyr, som have tjent Menneskene til 

 Næring, men derfor kunne de dog give Oplysning om en storre Del 

 af Landets Dyreverden; thi dels kan det ikke betvivles, at man til 

 den Tid maa have spist mange Dyr, som nu sjældnere spises, dels 

 vil man ufeilbarlig, om end sparsommere, finde Knokler af de Dyr, 

 som Urindvaanerne have dræbt for Skindels Skyld, og endelig 

 synes Menneskene paa det egentlige Jægerkulturtrin at leve lige- 

 som i stadig Krig med, og Forfolgelse af alle storre levende Dyr. 

 Ifolge dette tor det vist venles, at Knokler af de fleste af den Tids 

 vilde Dyr ville forefindes — hvad allerede ogsaa de ovenfor givne 

 Opregneiser synes at antyde (.Maaren, Pindsvinet, maaskee Vildkat- 

 len, Delphinen) — og en Fortegnelse over disse fra en saa fjern 

 og saa bestemt angivelig Tid, som r Sleenalderen u , vil være meget 

 lærerig bande rned Hensyn til Dyrenes og Menneskenes Historie. 

 Af de ovenfor meddelte Fund see vi nemlig saaledes utvivlsomt, al 

 Kjæmpcoxen i Jylland har været samtidig med Stenalderens Folk og 

 tjent dem til Næring*}, og saavel ved Levningerne af delle Dyr 



") I Oversigterne for Aaret 1848, S. 49, har Meddeleren omtalt det forste og 

 hidtil eneste Exempel paa, at hjæmpeoxen har level her siden Landet blev 

 behoet, idet der i en Torvemose ved liirkehelsinge i Sjælland er fundet en 

 Kile eller l?redmcisel, forfærdiget af dcllcDyrs Ben; Samtidigheden med .Men- 

 neskene heviscs nu yderligere \cd Levningerne nf hine tre spiste Dyr fin 

 Kralihesholm, men kan desuden bekræftes ved endnu et Fund til, nemlig ved 



