10 



melig som de lange Rorknoklers er Underkjæbebenets Behandling; 

 alle hidtil fundne Stykker af dette Ben have baaret en kortere 

 eller længere Del af Tandrækken, men tinder denne have de været 

 aabnede oftest efter hele Længden, idet den nederste Kant afKjæbe- 

 benet overalt har været spaltet bort. Af Overkjæbebenet er ligeledes 

 kun Tandranden med de isiddende Tænder tilbage, medens ellers 

 det ovrige Ben er knust, og samme Knusning have Hovedets Ben 

 ialmindelighed undergaaet, idet man neppe skal finde et Benstykke 

 af disse Dyrs Hoveder med et Par Qvadrattommers Overflade. 

 Knoklerne af hele det ovrige Skelet er i Overensstemmelse her- 

 med ligeledes paa en eller anden Maade blevne ituslaaede; Rib- 

 benene sædvanlig brudte paatvers i 3 — 4 Stykker; Hvirvlernes 

 Buer ere afhuggede eller spaltede og Hvirvellegemet som oftest 

 overhugget; Skulderbladet og Bækkenet ere brudte i flere Stykker. 



Mellem Patledyrknoklerne have vi fundet omtrent et Dusin 

 Fugleknokler; et Par af disse ere Hvirvler; et er den forreste Del 

 af et Brystben; de ovrige ere lange Knokler af Lemmerne. I 

 Jlodsætning til Pattedyrenes ere disse Rorknokler af Fuglene netop 

 uden Ledender, medens Rorene selv ere hele. De tilhore for- 

 skjellige Fuglearter af Agerhonens og Duens Størrelse, men Levnin- 

 gerne ere endnu for faa, til at Meddeleren har kunnet olfre den 

 nodvendige Tid paa en noiere Bestemmelse af Arterne. 



Knokler af Fisk ere, som ovenfor yttret, meget talrige; 

 Hvirvlerne og Støttebenene af Finnerne findes ofte saaledes stil- 

 lede den ene ved Siden af den anden, at de kunne erkjendes, i 

 Stykker af 2—3 Tommers Længde idetmindste, at have oprindelig 

 ligget i deres naturlige Forbindelse; men længere sammenhængende 

 Partier af Hvirvelsoilen har Meddeleren hidtil ikke iagttaget, der- 

 imod har han fundet enkelte Hvirvler , som tydelig viste, at de 

 vare blevne skraat overskaarne med et skarpt Redskab. 



De knuste Knoklers Brudflader ere stedse ganske friske og 

 robe ikke den ringeste Grad af Slid, idet selv de mindste Spidser 

 og Kanter ere fuldstændigen bevarede; ligeledes ere Knoklernes 

 Overflader oden ethvert Spor af at de have været bevægede i 

 Vandet. Skjondt de nu ofle findes omgivne med Kulstumper eller 

 Aske, er der dog kun yderst faa (af det hele hidtil undersogte 



