sig, men aldrig ere de liggende i Lag eller Striber, ei heller lei- 

 rcde paa deres flade Sider eller paa nogensomhelst anden Maade ord- 

 tiede, ligesom de ogsaa ere uden al Slid; derimod ere de enkelte Skal- 

 ler liggende i saa besynderlige Stillinger til hinanden og Mellem- 

 rummene mellem dem fyldte med lette og bevægelige Masser (som 

 Aske, Trækulbrokker, Fiskeknokler), at de end ikke kunne tænkes 

 at have været udsatte for den allermindste Bevægelse af Vand, inden 

 de ere blevne bedækkede af nye Masser, under hvilke de da have be- 

 holdt deres oprindelige Stilling. Det hele Billede, man erholder ved 

 Betragtningen af disse Forhold, modsætter sig derfor uimodstaaelig 

 enhver Antagelse af, at denne uhyre Mængde af Muslinger skulde 

 paa nogen Maade være opkastet af Havet eller sammenskyllet 

 ved Bolgeslag. Derimod fremkalder det uvilkaarligen Forestillin- 

 gen om, at de maae være henkastede hobe- eller bunkevis paa de 

 Steder, hvor de endnu findes. Denne Oprindelsesmaade for dette 

 Lag bliver endnu mere antagelig derved, at Aske og Brokker af Træ- 

 kul ofte danne for sig uregelmæssige 1 — 2 Tommer tykke korte 

 Striber eller Kiler imellem Muslingerne, og at der mellem disse 

 lindes i Mængde indblandede baade Knokler og Sten, der paa for- 

 skjellig Maade vidne om, at de have været paavirkede af Menneske- 

 hænder, og, som ovenfor vist, deres Tyngde uagtet, ligge ved Si- 

 den af de letteste og mest skjore Bestanddele i Bakken. 



I den modsatte Ende af Væggen, som svarer til den Side af 

 Laget, der vender imod Fjorden, og som hverken er mange Favne 

 fjernet fra denne eller mange Fod over den, ere vel de Bestand- 

 dele, der danne Laget, væsenligen de samme, men der indtræder 

 dog en begyndende Ordning af Masserne; Skallerne ligge ofte 

 paa deres Bredsider og danne Lag af 3 — 4 Tommers Tykkelse; 

 Sand, Grus og Smaasten indblander sig mere mellem dem og ere 

 ofte ordnede i Smaalag. Vandet synes saaledcs en kort Tid at 

 have lettelig spillet med disse Masser, og delte kan man saa me- 

 get snarere antage at have været Tilfældet, som Fjorden endnu 

 ved Udivande kan naae temmelig langt op paa Skrænten af Bak- 

 ken og i Hoide næsten naae op til Lagets Underflade. I denne Side 

 af Laget er der, idelmindste saavidt man kan domme fra dette ene 



