61 



Liighed, som forsvinder for den videnskabelige Naturforskers Be- 

 skuelse; ja endog for en lidt noiagtigcre Erfaringskundskab. 



Jeg mener derfor, man er uberettiget til at betragte charak- 

 teristiske, men uformelige Skikkelser, som Hvalernes eller Sæl- 

 dyrenes, blot som Overgangsf ormer i Dyrverdenens Synlig- 

 hed , og i Pattedyrenes ydre Skabning. Det er i deres Art fuld- 

 kommen naturbetingede Dyrformer, svarende til disse Dyrvæseners 

 Livsclement og Livsvilkaar, der f. Ex. fordre umaadelige Fedt- 

 masser til at omgive de indvortes Livsorganer, for at disse hos et 

 Pattedyr kunne bevares og virke under Ophold i Polarhavet og 

 blandt dets lisbierge. Disse Former ere altsaa ligesaa fornuft- 

 svarende, som de ere uskionne. Dette ere de netop allermest, 

 jo fuldkomnere en Dyrart af hine Classer har opnaaet sit Væsens 

 Slægtudvikling. Vi maae vel f. Ex. blandt Sældyrene finde denne 

 hoiest hos de prægtige Solover, hvis umaadelige Kroppe synes i hoi 

 Grad dorske, ubevægelige, plumpe, liv- og formlose, naar de secs 

 hvilende paa Land- eller Hav-Isens Bredder; men som svommende, 

 parviis eller flokkeviis i Havet, med oploftede Hoveder, vise sig 

 langt meer til deres Fordcel, fordi de bevæge sig i deres Natur- 

 Element. Ja selv en saa uhyre og vanskabt Colos, som det storste 

 blandt Hvaldyrene, Kaskelotten, vilde vi, hvormeget endog dens 

 Skikkelse i Synligheden strider imod Alt hvad der i Aand eller 

 Foleise er beslægtet med Skionhed, ei kunne andet end beskue 

 med forbausende Beundring — hvis vi saae Jordens storste levende 

 Colos skyde sig med Stormfart giennem Verdenshavet, der maa 

 bolgc og skumme i Dyrels Spor, ligesom efter et seilende Skib. 

 Jeg har ved disse Exempler (maaskee kunde bedre og mere træf- 

 fende være udvalgte) aliene villet understotte min Mening: af 

 Formskionhed aldrig fremtræder som fuldstændigt eller herskende 

 Grundprincip i Naturen, hvis Plastik hviler paa en anden Idee, 

 end Konstens; og at de Elementer af det Skionne, som Naturen 

 aabenbarer os i rig Fylde, men hvis Æslhetik er en anden, end 

 Konstens ideale Skionhedslære, tilhore overhovedet kun Organis- 

 mens Yderside; og frembringes i Naturen, ikke som absolule Væsens- 

 skikkelser, og nodvendigc for Naturlegcmernes Organisme, Liv og 



