90 



delige Hovedtræk af deres Charaktcristik, vil jeg kun tilfoie: 

 at overhovedet de Gienstande, der forekomme i disse plastiske 

 Afbildninger, uden Tvivl deels ere af religios-symbolsk, deels af 

 monumental-historisk Art, og maa antages at finde Oplysning i de 

 vidlloftige Kile-Indskrifter, der fandtes saa hyppigt anbragte ved 

 og imellem de indvendige Basreliefs; men, som det synes, ingen- 

 steds udenpaa Murene. Det er overhovedet (ligesom paa en stor 

 Deel af Egypternes Monumenter og Gravmalerier) religiose Pro- 

 cessioner, Krigsoptrin og krigerske Triumphtog til Erindring om 

 Kongernes Seiervindinger og Erobringer, som her forestilles. Man 

 seer der, ligesom i Egypten, Kongens Person, udmærket ved 

 fortrinlig og pragtfuld Dragt, fulgt af sin Vizir, af Gildinger, 

 Vaabendragere, Rigets Store, og væbnede Mænd, m. m. Andre 

 Basreliefs forestille Stæders Beleiring og Indtagelse, med flere 

 Krigsscener, hvori Kongen personlig deeltager; nogle vise, hvor- 

 ledes fangne Fiender eller Oprorcre paa grusomme Maader straffes 

 eller aflives; og alter en anden Række indeholder Scener af et 

 prægligt, kongeligt Giæstebud, hvorved Flandin erindrer om Be- 

 skrivelsen i Esthers Bog over det store Gilde, som Ahasverus 

 giorde „paa Susan Slot for alle sine Fyrster og Svende, og de 

 Mægtigste af Persien og Medien." o. s. v. Jeg bemærker endnu 

 kun, at de i Palladset ved Khorsabad forefundne mythiske og sym- 

 bolske Figurer, eller Afgudsbilleder,, ikke ere mange; og at blandt 

 dem især udmærker sig menneskelige vingede Figurer med Hovedet 

 af en Hog eller Om, og Sphinx-artede Skikkelser, sammensatte 

 af Tyrens eller Lovens Krop i gaaende Stilling, forsynet med store 

 Vinger og et menneskeligt Hoved, stærkt skiægget og bedækket 

 med en Hue eller Tiara af charakterislisk Form. 



Med Hensyn til Stilen i disse mærkværdige Konst-Monumenter, 

 da finder man ide tidligste Beretninger af Bofla se\v, og af Flandin, 

 for saa vidt en vis Afvigelse, som hiin, fra det forste Oieblik af, 

 i dem fandt en paafaldende og ganske nær Liighed med de længe 

 bekiendte gammel-persiske Billedværker i Ruinerne af Persepolis; 

 Flandin derimod synes, meer end Botta, at have seet Monumenterne 

 fra Khorsabad med et Slags Enthusiasme og Forkiærlighed, som 

 ikke er ualmindelig hos Opdagere. Efter hans Mening er „den as- 



