124 



udgiort det allerede i Verdens ældste historiske Erindringer ly- 

 sende, men som et Meteor igien forsvindende Ninive. — Man har 

 derimod i Fior seet et Slags kritisk Særsyn vise sig i Frankrige. 

 En der ikke ubekiendt Chemikcr og Archæolog, Dr. Ferd. Hoefer, 

 Oversætter af Diodorus Siculus, og Forfatter af en Historie af 

 Chemien, har i 1850, efterat Botlas og Layards Værker vare ud- 

 komne, men uden at tage Hensyn til Rawlinsons ovenfor ofle 

 anforte Afhandlinger, begyndt en Række af kritiske, til Academie 

 des Inscriptions indgivne Afhandlinger, hvori han opkaster Tvivl 

 imod Identiteten af de opgravne Ruiner og det gamle assyriske 

 Ninive, hvis fuldstændige Odelæggclse, i Folge mange overeens- 

 stemmende Yttringer i hellige og profane Boger fra Oldtiden, han 

 antager for utvivlsom. Uagtet man uden Tvivl snart maa blive 

 overbeviist om, at Dr. Hoefer meget har forhastet sig i at ville 

 omstode Slutninger af den franske og den engelske Opdager, som 

 i det Væsentlige vare grundede paa de fundne Monumenter, lige- 

 som paa Stedernes geographiske Beliggenhed og paa de til samme 

 fra umindelige Tider knyttede Traditioner, inden han endnu har 

 kiendt Rawlinsons allerede betydeligt fremskredne Forskninger og 

 Bestræbelser for at læse og fortolke de assyriske Kileskrifter: 

 kunne vi dog ei andet end meddele en Oversigt af Dr. Hoefers 

 to hidtil udgivne Memoirer (20. Februar og 24. Mai 1850), som 

 vel maatte overraske ved den Kiækhed, hvormed denne Forfatter 

 vil omstode den hele Grundvold for de assyriske Opdagelser. 



Hans Hoved-Indvendinger ere geographiske, eller hentede fra 

 Ruinernes Beliggenhed paa den venstre Bred af Floden Tigris, 

 saaledes uden for Grændsen af det egentlige Mesopotamien, Landet 

 imellem de to Floder, hvor Ninive, efter hans Mening, nodvendigen 

 maa antages at have ligget. Clesias har, paa fire eller fem forskiel- 

 lige Steder, udtrykkeligt nævnet Euphrat som den Flod, ved hvilken 

 Ninive var anlagt, og hvis Oversvommelse var en Hovedgrund til 

 Stadens Erobring af Mederne og til Sardanapals Undergang. Dr. 

 Hoefer glemmer vel heller ikke Stedet hos Herodot, (I. 193) hvor 

 denne omtaler Tigris, „ved hvilken Flod Ninus' Stad (JSTrog nolic) 

 var bygget"; men han mener, at dette intet afgior, da Herodot ikke 

 tilfoier, paa hvilken af Flodens Bredder, den osllige eller vest- 



