128 



hundreder, for at Ruinerne kunde overdynges med Jordlag, som 

 reent skiulte dem, naar det ikke var skeet ved saadanne Natur- 

 begivenheder, som de, der i faa Timer aldeles begrov Herkulanum 

 og Pompeii under Vesuvs Lavastrom og Askeregn. — Skulde da 

 Herodot og Ctesias, neppe to hundrede Aar efter Stadens Under- 

 gang, ikke have kiendt eller omtalt dens prægtige Levninger, ja 

 ikke engang med Sikkerhed have kunnet angive dens Beliggenhed? 

 Disse og flere af Dr. Hoefer fremforte historiske og geogra- 

 phiske Tvivl synes ved forste Oiekast at kunne vække endeel kri- 

 tiske Betænkeligheder imod den afgiorte Vished , hvormed man 

 umiddelbart efter Bottas og Layards forste store Udgravninger 

 ved Kliorsabad og Nimrud erklærede disse Ruiner for Levninger 

 af Ninns' og Sardanapals Stad, og de fundne Billedhuggerarbejder 

 for Værker af Assyrernes Konst. — Hvorledes, sporger han, kunde 

 man soge Ruinerne af Assyriens Kongestad paa hiin Side af Ti- 

 gris, da man, lige fra det ældste Sled, hvor Assyrien nævnes i 

 det G. Testamente (Genesis, II. 14) har vidst, at Tigris var Assy- 

 riens Grændse mod Osten? — „Det er," siger han, „ligesom hvis 

 man om el Par tusinde Aar vilde soge Paris paa hiin Side af 

 Rhinen." — Uheldigviis har Dr. Hoefer ikke giorl sig noie nok 

 bekiendt, hverken med den hebraiske Grundtext, med Sepluaginla, 

 ja ei engang med Vulgata, paa det Sted, han paaberaaber sig som 

 et af sine Hoved-Argumenter. Ordene i Grundtexten om Floden 

 Tigris eller Khidekel, bemærke ligefrem: „ipse vadens ante Assur"; 

 eller som der staaer i Vulgata: „ipse vadit contra Assyrios"; ikke, 

 som hos Hoefer: „Le Tigre coule å VEst de l'Assyrie"- 7 ). — 

 Ligesaa tydeligt bliver det paa flere andre Punkter af Hoefers 

 Fremstilling, at han, med sin kritiske Hypothese for Oic, har 

 været alt for hastig og alt for lilboielig til at oversee meget, der 

 stærkt taler imod denne. Hans archæologiske og historiske Grunde 

 ere endnu meget svagere, end de geographiske. Han har ikke 

 kiendt, eller ikke taget Hensyn, hverken til mange Oplysninger af 

 Monumenterne, som allerede Layard i sit Reiseværk har givet; 

 eller til Rawlinsons Fortolkninger af Obelisk-Inscriptionen. Maa- 



27 ) Jfr. de herom meddeclte Oplysninger i Hevne archéologique. 7mc Année, 

 Oct. 1850. p. 430. 31. 



