160 

 • 



Aluminium. Chemikerne kjendle paa den Tid mange Methoder til 

 at tilvejebringe Elementers Chlorforbindelser, men »den af Orsted 

 angivne var ny, og den er bleven meget viglig, fordi den har lært 

 os at frembringe Chlorider af mange Stoffer, som vi ellers enten 

 slet ikke, eller ikkun med stor Vanskelighed og Bekostning kunde 

 fremstille. Med væsentlig Nytte kan den ikkun anvendes, hvor 

 Chlorforbindelserne ere flygtige. Methoden var denne: han blandede 

 Leerjord med Kul, opvarmede Blandingen til Rodglodheden i et Por- 

 cellainsror, og ledede tor Chlorluft over samme; Kullet træder her i 

 Forbindelse med Leerjordens Ilt, medens Chloret forener sig med 

 Leermetallet. Begge Forbindelser ere flygtige, men Chloraluminium 

 fortætter sig ved Afkjoling til et fast Legeme, medens Kulilte gaaer 

 bort som Luft. Orsted tilberedte paa samme Maade Chlorkisel, og 

 andre Chemikere have senere brugt Methoden for at frembringe 

 Chlorforbindelser af mange andre GrundstofFer. Orsted sogte alle- 

 rede at udskille Grundstofferne selv af disse Forbindelser, og valgte 

 dertil det Middel, som senere med saa meget Held er bleven 

 benyttet, nemlig Kalium. Men dengang (1824) var dette Metal i 

 det mindste hos os meget vanskeligt at erholde, og han anvendte 

 derfor Kaliumamalgam, som gav ham ikkun meget utilfredsstil- 

 lende Resultater. 



Den anden Undersogelse er af physisk Natur og vedkommer 

 Haarrorskraften, som han prover derved, at han dækker den ene 

 Ende af et boiet aabnet Glasror med en gjennemboret Dækplade 

 af forskjellige Stoffer, hvis Haarrorskraft skal proves. Da nu Haar- 

 rorskraften ikkun er afhængig af den Substants, hvori Aabningen 

 er anbragt og dennes Diameter, vil Hoideforskjellen i de 2 Ror 

 udtrykke Kraftens Indflydelse i Pladens Aabning, en Forskjel, der 

 som bekjendt forsvinder, naar det flydende Legeme er af den Be- 

 skaffenhed , at det fuldkomment befugter Haarrorets Sidevægge. 

 Resultaterne af Forsogene med dette smukke Apparat ere uheldig- 

 viis ikke bekjendlgjorte. 



Jeg kommer nu til den sidste Periode af Orsleds videnskabe- 

 lige Virksomhed, den, som jeg foler mig mindst skikket til at 

 bedomme; jeg mener den Periode, der kan betragtes som repræ- 

 senteret i hans „Aanden i Naturen". De hertil horende Arbeider ere 



