201 



neskeknoklerne, idelmindste forsaavidt de hidtil ere iagttagne, ikke 

 med synderlig Grund kunne antages at have ti Ih or t selve Osters- 

 dyngerne, men sandsynlig ere af en langt senere Oprindelse. — 

 Sammenhængen med Menneskeknoklernes Forekomst ved Havnoe 

 er nemlig at berigtige derhen, at disse ere fundne paa mere end 

 et af de Steder, hvor Skaller ifolge den foregaaende Skildring ere 

 ophobede i Nærheden af denne Herregaard eller paa dens Marker. 

 De i vor tidligere Beretning Csee foran S. 24) omtalte Knokler laae 

 i en Skrænt ved det Punkt, som ovenfor er benævnt Teglbrin- 

 ken, og vare ligesom dækkede af et Lag Smaasten, der dannede 

 en Slags Brolægning over dem. Med Skallerne bleve de bort- 

 forte til Fyld paa Veien , og derved blev jeg forst opmærksom 

 paa dem. Hvorvidt Skallaget i Skrænten nærmest vilde være at 

 betragte som det, vi nu kalde en Kjokkenmodding af Skaller, eller 

 hvorvidt det kunde være den overste Ende og Fortsættelse af det 

 Osters- og Muslingleie, som jeg ovenfor har omtalt ved dette 

 Punkt, kan jeg nu efter saa mange .Aars Forlob ikke erindre, og 

 derom kunde jeg paa Stedet heller ikke længere tilfredsstillende 

 overbevise mig, da Laget og den Del at Skrænten, hvori det 

 laae, maae, efter hvad man viste mig, antages at være helt bort- 

 kjorte. Imidlertid er man ved at grave i denne Skrænt stodt paa 

 Hækker af storre Sten, der synes at have dannet Grundvolden 

 til en Bygning, og dette i Forening med de omtalte Tegl- og Mur- 

 brokker viser, at der har været stor Virksomhed paa Stedet senere 

 end i Urfolkenes Tid, og aahner os derved mange Udveie til at for- 

 klare et Ligs senere Nedlæggelse. Den S. 24 nævnte Underkjæbe, 

 som i Forening med de bearbeidede Vildsvinetænder og Oxe- 

 hammeren af Hjortetak blev indsendt til Museet, er derimod fra 

 Skalmoddingen paa Skrænten af Visborgholte, men angives fra 

 et Sted i denne, hvor, mærkværdig nok, ligeledes en stor Mængde 

 Brokker af rode, tykke og undertiden glaserede Mursten opploies 

 i Jordskorpen og ere blandede sammen med Skallerne. Baade fra Rui- 

 nerne af de herved antydede storre Bygninger og fra senere Be- 

 gravelser nær ved disse eller Stranden, kunne altsaa saadanne 

 Menneskelevninger være komne, lovrigt er det heller ikke usand- 

 synligt, at Stenkamre kunne have ligget i Nærheden af disse Skræn- 



