210 



Efterat have beseet alle disse Punkter og sammenlignet dem 

 i deres ydre og indre Forhold med hinanden og med de ovenfor an- 

 forte Punkter i Jylland, kunne vi ikke andet end i hoi Grad for- 

 bauses over del Ensartede, der gaaer igjennem dem alle og alle- 

 rede i og for sig er et tilstrækkeligt Vidnesbyrd om Rigtigheden 

 af den Tydning, vi have givet. Paa alle de hidtil anforte 31 

 Steder (og af disse har Meddeleren, Comiteens zoologiske Medlem, 

 selv besiigt de 28) hore Skallerne stadigen kun til de samme 

 5 Arter spiselige Muslinger og Snegle fra det salte Vand, 

 og de bestaae altid af slorre eller udvoxne Individer ; derfor skal 

 man næsten aldrig finde Spor af de Skaldyr, som i stor Mængde 

 opkastes paa Stranden, f. Ex. de smaa Telliner, Mya arenaria L. 

 Rissoerne o. s. v., og heller ikke af meget unge Dyr eller Yngel 

 af selve de ovennævnte Arter. Skallerne ere dernæst ophobede 

 paa Bakker og Skrænter, som vende imod Fjordene eller imod 

 disses ældre Vige, og de ligge oftest paa Skraaningen af Hol- 

 derne, med mindre denne har været for stærk, da de ligge oven- 

 paa dem; de indtage helst Pyntene eller Næssene af Hoiderne og ligge 

 gjerne i Nærheden af fersk Vand. Indblandingen af Knokler af 

 Hvirveldyr ændrer sig efter Stedets gunstige Beliggenhed for 

 Fiskeri allene eller for Jagt tillige, i hvilket sidste Tilfælde Knokler 

 af Fugle og Pattedyr, altid behandlede paa en og samme Maade, 

 udgjore en væsenlig Del af Massen ; men Indblandingerne af Potteskaar, 

 Flintflækker, Flintknuder og Flintkiler o.s.v. findes overall og ere i For- 

 men saa ens, at man ikke noksom kan undre sig derover, thi Flint- 

 redskaberne ligne ofte hinanden saaledes, at man skulde antage 

 dem for dannede ved en og samme Haand. Selv Hjortetaksspid- 

 serne ere et ikke mindre mærkværdigt Bindeled mellem alle disse 

 Skaldynger, thi paa ethvert Punkt, hvor vort Ophold ikke har 

 været indskrænket til nogle faa Oieblikke, have vi stedse forefun- 

 det saadanne. Dette udtaler tilstrækkelig klart, at den Urbefolk- 

 ning, hvorfra disse Minder hidrore, har over del hele Land fort 

 den samme Levemaade og staaet noiagtig paa det samme Udvik- 

 lingstrin ; men hvor hoi, eller som Andre maaskee ville sige, hvor 

 lav denne Udvikling har været, derom kunne vi endnu ikke domme, 

 da saamange af Redskaberne i deres Anvendelse ere os kun 



