der fik Leilighed til et sligt Ophold, har gjort det Indtryk, at, 

 hvilken Bane Schumacher end havde valgt sig, vilde han dog stedse 

 være kommen til at spille en overordnet Rolle. Thi Schumacher 

 var ikke alene den beromte Astronom; ligesom Omstændighederne 

 havde bragt ham til at gjennemgaae den juridiske Skole, saaledes 

 havde egen Drift fort ham frem i flere andre Retninger. Han var 

 en grundig Kjender af den classiske Philologie, var vel bevandret 

 i den nyere Literatur, talte og skrev de vigtigste Sprog med 

 sjelden Lethed, var en correct Tegner, og med disse og flere 

 andre Kundskaber og Færdigheder forbandt han en levende Skjon- 

 hedssands, som sporedes overalt hvor han kunde udove nogen 

 Indflydelse paa Formen, som gav hans Stiil Elegants, hans Tegning 

 Smagfuldhed, hans Haandskrift Ziirlighed, som ikke alene aaben- 

 barede sig i hans Observatorium, men i hans huuslige Indretnin- 

 ger, ja næsten i enhver Gjenstand, hvoraf han i det daglige Liv 

 betjente sig, og gav hans Holdning en Fiinhed og Værdighed, som 

 i Forbindelse med hans kloge Oie og skarpt prægede Ansigtstræk 

 uvilkaarligt fremkaldte Forestillingen om en baade ved Evner og 

 Livsstilling udmærket Mand. Og lægger man nu hertil, at han 

 under sin Betragtning af Verdensbygningen ingenlunde havde for- 

 glemt at iagttage Menneskene, at han meget vel vidste, hvorledes 

 der kunde indvirkes paa de forskjellige Characterer, og at det 

 ikke kunde stemme med en saa praktisk Natur, at lade en slig 

 Kundskab ubenyttet, saa vil det forstaaes, at den Tiltrækning, som 

 Schumacher udovede, langtfra at tabe sig ved det personlige 

 Bckjendtskab, meget mere, i Lighed med enhver ægte Naturkraft, 

 vandt i Styrke jo nærmere man kom dens Udspring. 



Ligesom Schumacher ved det her omhandlede Tidsskrift skaf- 

 fede Astronomerne en beqvem Leilighed lil Meddelelser af mindre 

 Omfang, saaledes sogte han ogsaa at lette dem Bekjendtgjorelsen 

 af storre Arbeider ved Udgivelsen af „astronomische Abhandlun- 

 gen", af hvilket Værk der dog kun udkom tre, men indholdsrige 

 Hefter. lovrigt udgav han tvende periodiske Værker, nemlig fra 

 1822—1838 nautiske Ephemerider, og fra 1836—1844 hans 

 „astronomisches Jahrbuch", der nærmest var beregnet paa ved 

 Hjelp af en populær Fremstilling at udbrede astronomisk Kundskab 



