121 



bernes Selskabet og deslige; men selv dette faldt ham besvær- 

 ligt. Meget sjeldent gik han ud; derimod skrev han hyppigt 

 smaae Billetter, som han stundom daterede: „Ex Museo noslro 

 in Mikkelbryggersgade"-". Besog modlog han endnu, og navn- 

 lig Werlauff pleiede gjerne hver Uge eller hveranden Uge at 

 see til ham. Han talte da ofte om sin foreslaaende Bortgang, 

 og altid med en Rolighed, som gjaldt det kun en kort Reise. 

 I hans Gjemmer laae allerede Bestemmelserne for adskillige Til- 

 fælde efter hans Dod, deriblandt ogsaa for hans Jordefærd. 

 „Jeg vil begraves — havde han skrevet — som mine to vær- 

 dige Formænd i Direclioncn, som Malling og Rothe" 27 . 



Endnu ved Julelid 1850 var han istand til at have samlet 

 hos sig sin nærmeste Familie og en enkelt Fremmed, som hans 

 Godhed og Tillid gjennem en lang Række af Aar og vexlende 

 Forhold betragtede næsien som horende til denne. Omgivet af 

 Bom og Borneborn sad han ved sit Bord. Han nod saagodt- 

 som Intet, men han befandt sig oiensynlig meget tilfreds. Da 

 begyndte han at hæve den svage Stemme: han erindrede om, 

 hvorledes han der sad mellem to eller tre Generationer, hvoraf 

 Nogle vare opvoxede under hans Oine, Andre forst nylig 

 havde begyndt den Jordlivets Vei, paa hvilken han var saavidt 

 fremskredet, at han syntes sig snart at tilhore en forsvunden 

 Tid. „Jeg vil, sagde han til Slutningen, for disse Unge gjore 

 det bedste Onske, jeg veed; jeg vil onske dem, at naar de 

 blive gamle og svage som jeg, de da maatte være omgivne 

 af og pleiede med den Kjærlighed og Trofasthed som jeg". 



Det var sidste Gang, den, som skriver delle, saae En- 



26 Fordi Gaarden no. 13 i Frederiksberggade, hvori Engelstoft boede 

 siden Efteraaret 1830, var en Iljornegaard, og hans eget Studerekammers Vin- 

 duer vendte ud imod denne Gade. — De forskjelligc Steder i Byen, hvor En- 

 gelstoft i Lobet af meer end 50 Aar har boet, ere ovenfor leilighcdsviis nævnte 

 S. 32. 45 og Note 12, S. 55 Not. 8. S. 87 Not. 75. — 27 Ogsaa i denne Bestem- 

 melse ligger vi Vidnesbyrd om, hvorledes hans hele Tankegang var sammen- 

 voxet med dette Collegium , s<un han havde seet opstaae og gaac under. 



