122 



gel s toft i en noget storre Kreds. Fra Begyndelsen af det 

 næste Aar 1851 tiltog hans Svaghed Dag for Dag, og da jeg 

 i Januar og Februar enkelte Gange besogle ham, havde han 

 neppe Kræfter til at tale; men endnu i den sidste Halvdeel af 

 Februar sendte han mig, nærmest i Danske Selskabs Anlig- 

 gender, smaae Billetter, der vare skrevne med en mærkværdig 

 stilistisk Lethed, kun, som det syntes, med mere Heftighed, end 

 han pleiede 28 . Den nittende Februar skrev han til WerlaufT: 

 „Nu er Du min eneste faste Communicalion med en Verden, 

 som jeg staaer paa Punctet at forlade 8 ; og da den samme 

 Ven en Ugestid efter, den forste Marts, sidste Gang besogte 

 ham, skiltes de ad med et Farvel, som de begge folie at ville 

 blive det sidste 29 . 



Til samme Tid ansaae Lægen En gels tofts Tilstand for 

 uforbedrelig. Thi syg var han egentlig ikke: det varLevekraf- 

 len, som efter Naturens Orden havde udtomt sig. Oftere faldt 

 han hen ligesom i en Sovn eller Dvale, hvoraf han dog igjen 

 vaagnede op. Den ottende Marts vilde han ikke gaae tilsengs, 

 men blev liggende paa sin Sopha, og da den huuslige Omhed 

 havde forvandlet denne til en Seng, forlod han den kun en 

 eneste Gang for at sidde tilbords. Orsleds Dod, den niende 

 Marts, kunde ikke skjules, da han forlangte de offentlige Blade, 

 og Efterretningen derom bevægede ham dybt' 10 . Han græd 



28 Grunden dertil var, at den gamle Mand ilede med at faae det tredic 

 Hind af Danske Magazin udgivet, og syntes, at det varede for længe. Han 

 vilde selv have leveret Fortalen til delte Bind og han troede.at den laac skrevet 

 hos ham. Ved hans Dod fandtes dog slet intrt deraf. — 'io Endnu efter denne 

 Tid talte han oftere med sin Son om Forsynels Viisdom og Retfærdighed, der 

 aabenbarede sig i Historien. Han læste endnu. Themis Attica var en al 

 de sidste Boger, der bcskjeftigede ham. Fortegnelsen over Engels t. 

 Boger, S. 13, har to Exemplarer af dette Skrift. — 30 Saamegct dybere, 

 som den kom uventet. Han havde nemlig intrt villet hore. naar man talte til 

 ham om Orsteds betænkelige Tilstand. 



