155 



ogsaa mere overeens med de naturlige Forhold, at Nordmæn- 

 dene coloniserede Nordskotland, Oerne og Irland, der laae nær- 

 mest ved Norge, medens de Danske bebyggede de nærmest ved 

 dem liggende Lande Nordengland og Normandiet. Ganske 

 snurrigt er det, at mange Familier her endnu hedde: „Le Da- 

 nois", ja der gives smaae Landsbyer her, hvor næsten alle 

 Familier bære dette Navn. 



I de gamle retslige Institutioner er jeg ogsaa paa Spor 

 efter mærkelige Analogier med det danske Nordengland. Det 

 er noget tvivlsomt, om Holmgangen eller Duellen er indfort 

 her af Nordboerne; thi de ældre Love i Frankrige indeholde 

 ogsaa Bestemmelser om Dueller. I det hoieste tor man kun 

 sige, hvad de ældste skriftlige Mindesmærker antyde, at Dueller 

 have været mere yndede i Normandiet, end maaskee i nogen 

 anden Del af Frankrige. Derimod er det vist, at der alene i 

 Normandiet har været indfort en ordentlig Nævn eller Jury af 

 nordisk Oprindelse, der gjennem hele Middelalderen har været 

 bevaret saa reen, at man endnu i Begyndelsen af det 16de Aar- 

 hundrede i en saakaldet: „Le stille de proceder en pais de 

 Normendie" (af Aar 1534), finder baade den simple Nævn 

 bestaaende af 12 Nævninger eller Eedsvorne, som afgav Kjen- 

 delser i mindre vigtige Sager, og den dobbelte Nævn sammen- 

 sal af 24 Eedsvorne, som afgav Kjendelser i Mordsager. Lige- 

 som i det gamle danske Nordengland og senere i hele England 

 og Danmark, var det ogsaa her Retten eller Dommerne, der valgte 

 Nævningerne. Den Anklagede havde dog Ret til at gjore Ind- 

 sigelser mod Valgene. I det 16de Aarhundrede forsvinde imid- 

 lertid de sidste Spor i Normandiet af den gamle Nævn. De 

 ældste normanniske Love indeholdt ogsaa Bestemmelser om 

 „Nam" (et Relsudlryk, der neppe for Normannernes Tid var 

 kjendt i Frankrigc) og om „Varech" eller Vrag, som synes at 

 nærme sig mere til de gammelnordiske Love, end til de gam- 

 melfranske. 



Allerede ved Nordengland har jeg i mit seneste Skrift 



