_456 



gjort opmærksom paa, at der i de gammeldanske Egne fandtes, 

 ifolge Domesday Boock, færre Trælle, end i den ovrige, saxiske 

 Deel af England, ligesom i det Hele taget Frihedsaanden var 

 stærkere hos de Danskes Efterkommere der, end hos Angel- 

 saxernes Slægter i Sydengland. En hoist træffende Sammen- 

 ligning hermed frembyder netop et Resultat, som en norman- 

 nisk Lærd (Leopold Delisle) har udfundet og godtgjort, nemlig, 

 at Trældommen var forsvunden i Normandiet henimod 200 Aar 

 for 1 det ovrige Frankrige, idet man efter Aar 1100 næsten 

 aldeles ikke mere træffer Trælle i Normandiet. Det synes derfor 

 klart, at ikke blot de Nordboere, der have nedsat sig i de vestlige 

 Lande, have, hvad Kronikerne sige, selv været stolle, friheds- 

 elskende Mænd, men at de endogsaa have ladet Friheden ud- 

 strække sig til deres Undergivne. Det er ikke umuligt, at de 

 netop af en klog Politik have gjort delte, for i den saaledes 

 frigjorte , forhen trælbundne Befolkning at finde tro hengivne 

 Hjelpere og Stolter, istedetfor farlige ophidsede Fjender. Man 

 har i alle Tilfælde her en naturlig Forklaring til den stærke 

 Frihcdsaand, der gjennem hele Middelalderen til vore Dage 

 har udmærket saavel Nordmaniet som Nordengland. 



Jeg har naturligviis endnu overmaade Meget at udretle 

 her, baade med Hensyn til Stedsnavne, Institutioner o. s. v. 

 Saaledes veed jeg, at paa Canaloerne Guernsey og Jersey 

 gjelde endnu mange af de gammelnormanniske Institutioner, 

 der forlængst ere gaacde tilgrunde her i Normandiet. Det er 

 dog Forhold, som jeg maa nærmere undersoge i de Londonske 

 Archiver og Bibliotheker. Ligeledes maa jeg endnu gjore Ud- 

 flugter her rundt om i Landet, for al see de vigtigste af de 

 ældre normanniske Bygninger, og for i det Hele ogsaa at blive 

 bekjendt med Landets almindelige Physiognomi. Jeg maa der- 

 næst nodvendig ind i Bretagne, for at lære at kjende de vig- 

 tigste af de derværende Mindesmærker, hvoraf mange bære en 

 saa slaaende Ovcreensstemmelse med vore ældste Mindesmærker 

 i Danmark. Endelig maa jeg ogsaa nodvendig anstille Under- 



