219 



kiske Tid, men alle ældre Oldtidslevninger, hvis Oprindelse er 

 omtvistet, kaldes endnu med et beqvemt fælles Navn: „Monu- 

 ments celtiques", „monuments druidiques" &c. Sædvanlig til- 

 lægger man dem ogsaa, ligesom forhen hos os i den nationale 

 Archæologies forste Barndom, næsten udelukkende en religios 

 Oprindelse, for hvilket man imidlertid ikke er istand til at 

 anfore et eneste videnskabeligt Beviis. 



De Mindesmærker, der tidligere, ifolge denne religiosc Be- 

 tragtning, navnlig ere udgivne for Offeraltere fra den keltiske 

 Gudsdyrkelses Tid, og som snart kaldes „dolmen", snart „crom- 

 lechs" eller med et almindeligt Navn „autels druidiques" &c, 

 bestaae af store Steenkamre, byggede af svære flade Stene med 

 vældige Overliggere. De have gjerne lange Indgange, satte af 

 lignende flade Stene med Overliggere, og ere derhos stundom 

 omgivne af Sleenkredse. Naar de ere i aldeles urort Tilstand, 

 findes de i Reglen opreiste enten i Midten af en lav Jordfor- 

 hoining, saaledes, at Dækstenene ligge frit i Dagen, eller ogsaa 

 ere de heelt skjulte inden i store Jordhoie. Ved Bygningen af 

 disse Steenkamre, saavel i som udenfor Jordhoiene, er det 

 altid iagttaget, at baade Sideslenene, som bære Overliggerne, 

 og Overliggerne selv vende den fladeste Side indad, hvilket 

 aabenbart strax maa gjore det meget tvivlsomt, om ogsaa 

 virkelig disse Mindesmærker skulle have været Offerallre, da 

 man i saa Fald maalle forudsætte, at idetmindste Overliggeren 

 vendte den fladeste Side opad , for at man paa den kunde 

 foretage Offringen. Hertil kommer endnu, at disse formodede 

 Altre have en ganske særegen Udbredelse i Frankrige. De 

 findes nemlig isærdeleshed ved Kysterne og i Nærheden af 

 de slorre Floder, ja i enkelte Egne i saa betydeligt Antal, at 

 man f. Ex. i Sognet Lochmariaker ved Carnac i Bretagne for- 

 talte mig om en Snees Stykker i delle ene Sogn, medens man 

 igjen i slorc Strækninger af det indre, især det osllige Frank- 

 rige, forgjæves vil soge at finde endog kun eet eneste af disse 

 saakaldte „Offeraltre". 



