222 



mandiet visle man mig en Sleeno.\e, som med Potleskaar og 

 Skeletler var fundet i en Hoi ved Fonlenay, der indeholdt flere 

 Steenkamre (Jfr. Mern. des Antiquaires de Norm. 1831 — 1833 

 pag. 275 ff.) 



Det vil ikke være vanskeligt at bestyrke Paalideligheden af 

 disse Iagttagelser ved fra flere trykte Skrifter at anfore Beret- 

 ninger om Udgravninger af andre Dolmen i Frankrige. I Dept. 

 Vicnne ved Andillé fandt man i en Dolmen to Stykker af en 

 Flintkniv og nogle Stykker Hjortehorn (Mern. des Anliqv. de 

 Norm. 1829—1830 p. 342). Ved Borgun undersogte man en 

 Dolmen, som beslod af et Steenkaminer, dannet af ni Slene 

 med en uhyre Overligger, hvortil forle en steensat og sleen- 

 dækt Indgang. I Kamret laae en Deel Skeletter af Mennesker, 

 og ved dem Benene af en Hund, nogle Bjornetænder, adskillige 

 Leerkar, to Steenoxer og to Steenknive med flere andre Steen- 

 redskaber, samt tvende Halsbaand, deels af Muslingskaller, deels 

 af brændt Jord. („Das Ausland" Mai 1840 pag. 579). Et Par 

 lignende Fund ere beskrevne af Cambry („Monuments celtiques 

 ou reqherch.es sur le culte des pierres". Paris 1805. 8vo. p. 

 213-214 og 296), og ifolge Fauvry de St. Vincent („Antiqva- 

 riske Annaler" II. Kbhvn. 1815 pag. 219) har man i Nærheden 

 af Marseille i store Sleenkamre opgravet Skeleller og Pile af 

 Flint. Men ulige storre og mærkeligere var dog det Fund, 

 som for en Deel Aar siden blev gjort i Parken ved Slottet 

 Meudon nær Paris, og hvorom der blev givet en udforlig Be- 

 retning i eel af det franske Instituts Moder (jfr. Comples rendus 

 de seances de l'Academie des Sciences, tome XXI, seance du 

 15 seplembre 1845). Man slodte nemlig paa Levningerne af 

 en anseelig Dolmen eller Sleendysse, som oprindelig havde 

 beslaaet af sex til otte Bæreslene og tre til fire Overliggere, 

 og som kjendelig maatle have havt en Længde af mellem 33 

 og 36 Fod, en Brede af 15 til 18 Fod og en Hoide af omtrent 

 4£ til 5 Fod. I dette Steenkammer optoges en saadan Mængde 

 Menneskebeen, al man anslog de der begravede Mænds og 



