249 



slaaes. Paa denne Maade siges der saaledes om Yima : „Lad 

 mig bringe Frugtbarhed og Afkom, lad mig bringe Uforgænge- 

 lighed til Mazdas Skabninger, lad mig forjage fra dem Hunger 

 og Torst, Ælde og Dod,, den hede og den kolde Vind i tusinde 

 Aar." (Yasht IX,©, XVII,29.) — »Lad mig faae den hoiesle Magt 

 over alle Folk, Dæmoner og dodelige, Trolde og Feer og de 

 fjendtlige Væsener, som bringe Dovhed og Blindhed; lad mig 

 fra Dæmonerne borttage deres Lykke og Glands, deres Afkom 

 og Frugtbarhed, deres Tilfredsstillelse og Berommelse." (Yasht 

 V,25.) — „Yima er den lyseste og lykkeligste af de fodte, han 

 ligner Solen blandt de dodelige; ved sin Magt udvirkede han, 

 at Mennesker og Kvæg ikke dode, at Vand og Træ ikke hen- 

 torredes, at man spiste Spiser, som aldrig formindskedes. For- 

 medelst hans Vælde var der ingen Kulde eller Hede, ei Ælde 

 eller Dod, ei heller den af Dæmoner frembragte Avind.'' (Yasna 

 9,5. Yasht XV,15.) 



Saalænge altsaa efter den iranske Forestilling Yima her- 

 skede, og dette var gjennem et Tidsrum af tusinde Aar, blæste 

 ingen hede eller kolde Vinde, der var ingen Hede eller Kulde, 

 Aarsliderne vare stedse milde og venlige. Mennesket havde 

 ingen legemlige Savn, det led ikke af Hunger eller Torst; thi 

 den Spise, som var givet ham, formindskedes ikke, Vandet 

 udtorredes ikke, ei heller visnede de frugtbare Træer. Yima 

 bragte ikke blot Frugtbarhed til Skabningerne og velsignede 

 dem med Afkom; men disse vare heller ikke underkastede Tidens 

 fortærende Indvirkning; thi Yima bragte ogsaa Uforgængelighed 

 ned til dem; de ældedes derfor ikke, der herskede en bestandig 

 Ungdom, og, som det hedder (Yasna 9,5.), „Fader og Son, begge 

 to, skrede frem som femtenaars Ynglinge i Væxt"; derfor fandtes 

 heller ingen Sygdom eller Dod , saa at baade Mennesker og 

 Dyr vare udodelige, saalænge Yima herskede. Paa den Tid var 

 Mennesket saaledes velsignet med alle Naturens kjærlige Gaver, 

 og det levede derhos i Fred og Kjærlighed med sine Omgivel- 

 ser; thi Avind og Had, som Dæmoner have skabt, havde endnu 



