253 



Lykken flygter atter bort fra Yima, men gribes af 5rae- 

 taona, den flygter tredie Gang, og optages af Kåråsåspa. Den 

 forste af disse to mythiske Væsener, 3>raetaona, tilhorer Apbhyas 

 stærke Æt, han er en Son af Apbhya selv. Denne var ligesom 

 Yimas Fader et dodeligt Væsen; men det eneste, der i Zend- 

 avesta fortælles om hans Virken, er, at han var den anden blandt 

 de dodelige, som udpressede den hellige Haoma-Plante; hvor- 

 for der til Lon skænkedes ham Sonnen 3>raetaona. Navnet 

 Apbhya, der i denne Form ligesaalidt som Sonnens Navn lader 

 sig etymologisk forklare, svarer, som Burnouf*) forlængst har 

 paavist, til det indiske Aptya, hvoraf det er opstaaet ved en 

 Ombytning af de to midterste Medlyde og den derved frem- 

 kaldte Lydforandring. Begge Former af Navnet gjenfindes i 

 den senere persiske Udvikling afMythen, hvori 3?raetaonas eller, 

 som han der kaldes, Feriduns Fader nævnes med det mere Zend- 

 lignende Navn Atbin, medens vi hos Firdusi finde den mere 

 indiske Form Abtin. Det indiske Aptya belyder den af Vandet 

 oprundne, en Son af Vandene, der flyde paa Jorden og i Luf- 

 ten. Delte Navn tillægges i Vederne en Luflgud Trita, hvis 

 Navn vel findes i Zendavesta, men som her er knyttet til et helt 

 andet Væsen, som jeg siden skal omtale. Imidlertid findes der 

 i Mytherne om den indiske Tritas og den iranske l?raetaonas 

 Virken en saadan Overensstemmelse, at det er klart, at vi og- 

 saa her have en fælles Grundmythe, som har udviklet sig paa 

 forskjellig Maade, hvorved tillige Trila er kommen til at spille 

 en mere underordnet Rolle, end 3?raetaona. Denne fodtes i del 

 firhjornede Varåna, der i Vendidads Fortegnelse nævnes som 

 det fjortende Land Ormazd skabte. Jeg har alt tidligere be- 

 mærket**), al hvis det er et jordisk Land, maatte det soges i Nær- 

 heden af Indien, der i Fortegnelse nævnes umiddelbart derefter 

 som det femtende. Landet Varåna omtales imidlertid i Zend- 

 avesla kun i Forbindelse med Jraetaona, der fodtes han og der- 



*) Journal asiatiquc. 1845. V. 120. **) Ovenfor S. 211. 



