255 



tillige Belydningen af den iranske Mythe. Det indiske ahi be- 

 tyder nemlig, ligesom Zendordet azhi, ligefrem en Slange; men 

 da Slangen i Osten var Symbolet paa det onde, saavel det 

 moralske som det physiske, overfortes i Indien Slangens Navn 

 ogsaa paa de store Masser af tunge og tykke Skyer, der i 

 Regnliden skjule Himlen og ligesom true Jorden med Ødelæg- 

 gelse. Naar dette skeer, iler Indra til Kampen; han splintrer 

 Skyerne med sit Lyn, forjager dem fra Himlen og fælder Ahi 

 eller Sky-Slangen; og i denne Kamp understottes han af Trita 

 og Vindenes Guddomme. Samme Naturforestilling troer jeg 

 ligger i den iranske Mythe om Kampen mellem Jraetaona og 

 azhi, der efter de almindelige Lydovergange er det indiske 

 ahi. Ogsaa denne er den onde Sky-Slange, derfor netop hen- 

 vender den sig til Ardvi sura og Vayu, der i Korthed kunne 

 siges at være Personificationer af Vandet og Vinden, med hvis 

 Væsen den altsaa var beslægtet Men i Iran er Indra vel ogsaa 

 en deva ligesom i Indien, men som bekjendt, er Betydningen af 

 delte Ord forskjelligt; thi Indiens lyse deva er i Iran en Beteg- 

 nelse for onde Væsener, og til disse horer her Indra. Jirae- 

 taona er her derfor ikke som den indiske Trita en Hjælper 

 af Indra , men indtager selv hans Plads i Kampen mod Sky- 

 Slangen. Han er et Luflvæsen, oprunden af Luftens Vande og 

 fodt i Luftens yderste Egne ; men han er ikke nogen Gud som 

 Indernes Indra, han er et dodeligt Væsen, et Barn af Naturen 

 og af den legemlige Verden og derfor forgængelig som denne. 

 Overensstemmelsen mellem Indra og 3>raetaona, som ogsaa i 

 Mythens fælles Grundlag, bestyrkes desuden ved et fælles Til- 

 navn, der kun faaer sin rette Betydning fra den indiske Gude- 

 lære. De store Skymasser, der ere personificerede under Slan- 

 gens Form, kaldes nemlig ogsaa Vritra, den skjulende, hin- 

 drende, og Indra, der fælder ahi eller Vrilra, er derfor Vri- 

 trahan eller Vrilras Bane. Samme Tilnavn, i den iranske Form 

 Varåprajan, bærer ogsaa Jraelaona, aabenbart, hvad og alminde- 

 ligt er anerkjendt, fra det fælles Samlivs Tid; thi ellers har 



