259 



nævnes i Zendavesla; i Yasht V,73 omtales 3?rita og Ashavazdah, 

 som Sonner af Såyuzhdri ; men da disse sæltes i Forbindelse med 

 Kampen mod de fjendtlige Nomade-Stammer, tilhore de snarere 

 Irans gamle Sagnhistorie end til Mythologien. Denne samme 

 3>rita nævnes vel blandt dem, hvis Grundvæsener skulle holdes 

 hellige (Yasht XIH,113), tillige med en kvindlig 3?rita eller 3?riti 

 (smst. 139); men det samme er ogsaa Tilfældet med andre, som 

 det synes, rent sagnhistoriske Personer. 



Hin den mythiske 3>ritas forste Son er Urvåkhshaya, hvis 

 Navn betyder den vidlherskende eller den vidtheskyttende. 

 Han siges i Yasna at være from, en Udbreder af Retfærd, og 

 paa et andetsted (Yasht XXIII,3) hedder det: „bliv velgjorende 

 og aaben som Urvåkhshaya." Delte er alt, hvad der særskilt 

 fortælles om hans Væsen, men dog imidlertid tilstrækkeligt til at 

 vise den Betydning, der var kny Ilet til ham; og vi tage næppe 

 feil, naar vi betragte Urvåkhshaya som det symbolske Udtryk 

 for den indre Kraft hos Mennesket og den velgjorende Indfly- 

 delse af Tiden, som stiller Sorger og dysser Lidenskaber, af 

 den Kjærligheds Foleise hos Mennesket, som gjor det velvilligt 

 og retfærdigt mod sin Omgivelse. Derfor er Urvåkhshaya en 

 Ætling af Såmas beroligende Slægt, han er den lægende 3?ritas 

 Son ; thi han stiller Sjælens Sygdomme, ligesom Faderen Lege- 

 mets. Han er dodelig; thi med Menneskets Liv ophorer hans 

 Virken , hidset er der jo ingen Sorger og Lidenskaber, ingen 

 Uvillie og Uretfærdighed. Men her paa Jorden er han vidlher- 

 skende eller vidtbeskyttende; thi hvert Menneske trænger til 

 hans Hjælp, og hans velsignelsesrige Virken spores saa vide 

 om paa Jorden. En saadan indre Virken, og det rolige, fromme, 

 fredelige Liv, som er dens Folge, afgiver ikke Stof til megen 

 ydre Omtale; og derfor er det saare naturligt, at Urvåkhshaya 

 kun saa sjeldcn nævnes. Men Fromhed og Fredelighed er og- 

 saa udsat for fremmed Angreb og Fornærmelser, uden selv at 

 have Kraft HI at afværge dem eller Villie til at hævne sig. 

 Dertil hentyder en anden Mythe (Yasht XV,28), som lader Broderen 



