278 



Throndelagen og i Sverige Roslagen), uagtet det dog endnu i Be- 

 gyndelsen af det tolvte Aarhundrcde udtrykkelig siges (i Henrik 

 den Forstes Love ) , at „den danske Lov" gjaldt i „de Danskes 

 Provinds" eller Danelagen („Danorum provincia"), og at den 

 dengang var een af Englands fire Hovedlove. 



Meddel, gik derefter over til at drofte det Sporgsmaal, der 

 tidligere paa Selskabels Mode den 6te Februar har været bragt 

 under Forhandling, om hvorvidt de danske Minder i England, 

 især i Nordengland eller Danelagen, maae ansees for at hidrore 

 fra de senere Bosættelser og Erobringer af Danske paa Eng- 

 lands Kyster, som toge deres Begyndelse i Slutningen af det 

 ottende Aarhundrede, eller hvorvidt de allerede maatte hidledes 

 fra de Jyder og formeentlig „danske" Angler, som i det femte 

 Aarhundrede tilligemed Saxerne erobrede England , og som, 

 ifolge Sagnet, fra den jydske Halvo, især fra Angel i Sonder- 

 jylland eller Slesvig, skulle være udvandrede til England. 



Ligesom dog flere af de nyeste engelske Historiefor- 

 skere med fuld Foie betvivle Rigligheden af, at en særegen 

 Stamme af Jyder ved hiin fjerne Indvandring skulde være dra- 

 get over til England, hvor man idetmindste forgjæves vil lede 

 efter deres Spor, saaledes turde det nu, efter forskjellige Under- 

 søgelser, ære klart, at Anglerne have været en tydsk og ikke 

 en dansk Stamme. Til de paa Selskabets ovennævnte Mode (af 

 Etatsraad Molbech) herfor fremforte historiske Beviser maa man 

 endnu foie vigtige Vidnesbyrd saavel fra Stedsnavnene som fra 

 de i Diplomer, Kroniker og paa Mynterne i England omhand- 

 lede Folkenavne. Det viser sig nemlig, at man ikke træffer be- 

 stemte Spor af danske eller nordiske Stedsnavne og Folkenavne 

 i England for netop ved Aar 800, fra hvilken Tid af de be- 

 standig tiltage i Antal, og naturligviis meest i de Landskaber 

 paa Ostkysten, som vare lettest tilgængelige for de Danske. 



Det maa derhos erindres, at Anglerne oprindelig synes 

 at have været talrigere eller dog mægtigere, end Saxerne, efter- 

 som de gave hele England („Anglia") Navn. Men da nu ikke 



