279 



destomindre det angelsaxiske Sprog, som fremstod i England 

 efter Anglernes og Saxernes Erobring, i alle sine væsentlige 

 Bestanddele mere rober en gammeltydsk , end skandina- 

 visk Oprindelse, tor det nok siges, at meget vægtige og neppe 

 let gjendrivelige Grunde tale for, at Anglerne i England have 

 været en gammeltydsk og ikke en skandinavisk Stamme. 

 Netop det Modsalte er Tilfældet med Angelboerne i det nuvæ- 

 rende Angel i Sonderjylland eller Slesvig, hvor Alt tyder hen 

 paa en ældgammel dansk Nationalitet, og det bliver derfor dob- 

 belt usikkert, om man alene af et Sagn kan slutte, at Anglerne 

 i England virkelig i sin Tid skulle være udvandrede fra Angel 

 i Slesvig. 



Under alle Omstændigheder maa man blive slaaende ved, 

 at Anglernes og Saxernes Herredomme i England fra deres 

 forste Bosættelse og indtil omtrent Aar 800 var væsentlig et 

 reent angelsaxisk Herredomme. Fra Aar 800 af begyndte 

 Danske og Nordmænd at indvandre og bosætte sig paa Englands 

 Ostkyst og Nord for Humberen, hvor de allerede ved Aar 880 

 havde erhvervet sig Kongeriger af meget betydelig Udstræk- 

 ning, som lod under danske Love, og som ogsaa snart fik Nav- 

 net „Danelagen". Det var her, de Danske vedbleve at styrke 



t 



og udvide deres Magt, indtil de omsider vare mægtige nok til 

 under Kongerne Svend og Knud at opkaste sig til Herrer over 

 hele England. 



Men dette forberedende Tidsrum i Danelagens Historie 

 mellem Aarene 880 og 1010 omfatter en vedvarende Kamp 

 mellem den danske og angelsaxiske Nationalitet. Ikke alene 

 Stedsnavne, Spor af gamle Institutioner, ja selv det endnu le- 

 vende Folkesprog i Nordengland , men ogsaa forskjellige nye 

 Fund tjene til at godlgjore, at den danske Nationalitet har været 

 langt kraftigere og har været bevaret langt renere i Danelagen, 

 end man forhen har villet troe. Ægte gammelnordiske Rune- 

 skrifter, der tidligere ikkun have været opdagede paa O en Man 

 og de skotske Oer begynde saaledes al komme for Dagen her. t. E. 



