79 



som medforte mere eller mindre væsentlige Forvanskninger. 

 Kaartprojectionernes Theorie bor vise, hvorledes de forskjellige 

 Projectionsmaader betinges af de Egenskaber, Fremstillingen 

 maa besidde for at fyldestgjore visse særlige Formaal, og den 

 bor tillige, hvor Opgaven er ubestemt, give alle de mulige 

 Losninger, mellem hvilke Valget maa bestemmes ved en yder- 

 ligere Tilfoielse af nye Betingelser. 



Det er imidlertid langtfra, at en saadan Theorie kan siges 

 for Oieblikket at være tilvejebragt. Med Undtagelse af S6- 

 kaartene, eller Kaartene med de saakaldte voxende Breder, der 

 frembyde et smukt, men næsten enestaaende Excmpel paa en 

 fuldstændig Losning af et specielt Problem, skylde den langt 

 storre Deel af de ældre Constructioner som oftest ganske uvæ- 

 sentlige eller dog underordnede Hensyn deres Tilblivelse. Den 

 stereographiske Projection, der er den ældste af alle og endnu 

 i vore Dage en af de mest udbredte, har saaledes oprindeligt 

 kun tildraget sig Opmærksomheden, fordi den gjengav den 

 sphæriske Flades Meridianer og Paralleller ved de simpleste af 

 alle Curver, nemlig ved den rette Linie og Cirkelen. Det er 

 denne Egenskab, som allerede Ptolemæus fremhæver, og det 

 er ogsaa kun denne alene, der har givet de herhen horende 

 Constructioner en saa udbredt Anvendelse. Og dog er den 

 stereographiske Projection 1 Besiddelse af en anden, ganske 

 anderledes charakteristisk og for den billedlige Fremstilling 

 væsentlig Egenskab, den nemlig, at bevare i Billedets mindste 

 Dele en fuldstændig Ligedannethed med det Afbildede. Uagtet 

 man nu med storste Lethed kan eftervise denne mærkelige 

 Egenskab, saa er dog Opdagelsen heraf forst gjort i det for- 

 rige Aarhundrede, fra hvilket man vel overhovedet maa datere 

 den mere videnskabelige Behandling af Kaartprojectionerne. 



Det forste Forsog paa at udkaste Grundtrækkene af en 

 omfattende og almindelig Theorie skyldes Lambert. I en meget 

 mærkelig Afhandling: „Anmcrkungen zur Entwerfung der Land- 

 und Himmelscharten", som lindes i det 1772 udkomne 3die Bind 



