104 



hvis Bestemmelse iovrigt er ubekjendt; fire, paadebrede Sider 

 slebne Flintkiler eller Flintoxer, hvoraf tre af de saakaldte 

 „flade Kiler", (fra 6£ til 3| T.); . tre Smalmeisler af Flint 

 (73—51 T.) , af hvilke den storste er smukt sleben paa alle 

 fire Sider, medens de to mindre kun ere slebne ved Eggen ; 

 en net Steenhammer (c. 5 T.) indkneben ved Skafthullet, men 

 med bred Bane og Eg; adskillige Ravperler, meget fortærede 

 af Ælde, tildeels i Form af denne og andre Steenhamre, og 

 deels i de runde, fra andre Dysser og Jættestuer velbekjendte 

 Former; samt endelig en overordentlig stor Mængde Skaar af 

 Leerkar. Man tor nok sige, at maaskee 30 til 40 Leerkar have 

 været nedsatte i Graven. 



Alle disse Leerkar henhore forresten til de fra Steenalde- 

 rens Grave tidligere kjendte særegne Arter. Nogle ere meget 

 tykke og plumpe, andre ere finere og prydede med indtryk- 

 kede eller indridsede Zirater , inden i hvilke man gjerne seer 

 en hvid ubekjendt Masse, der aabenbart har tjent til at forhoie 

 Virkningen af Ornamenterne; atter andre have været af de saa- 

 kaldte Hængekar med rund Bund og runde Laag; af disse Laag 

 lykkedes det os at faae fire hele op , men forresten vare Kar- 

 rene selv deels trykkede itu af den ovenpaa liggende faste 

 Leermasse og deels oploste af den i Graven indtrængte Fugtig- 

 hed. Intet af disse Leerkar bar nogetsomhelst Spor af at have 

 indeholdt brændte Menneskebeen. Sandsynligviis have de i sin 

 Tid indeholdt Fodcmidler, der, paa flere vilde Folks Viis, da 

 ere blevne nedsatte med de Dode. 



1 det Hele havde dette Fund saaledes den storste Over- 

 eensstemmelse med tidligere Fund fra andre Jættestuer*), ikke 



*) Ikke langt fra Hjelm paa Frenderup Mark besaae vi netop Levningerne 

 aT en Jættestue, som en Bonde var ifærd med lieelt at forstyrre. Ad- 

 spredte mellem Stenene laae her Stumper af en Deel Hovedskaller og andre 

 Menneskebeen, som vare fundne inden i Steenkamret tilligemed de sæd- 

 vanlige Leerkar og Steenredskaber, af hvilke adskillige nu ere indsendte 

 til det Kgl. Museum for Nordiske Oldsager. 



