118 



til Fortet; allerede denne Indskrænkning af Kurdernes Magt syn- 

 tes Grant en Fordeel, fordi den sikkrede Coinmunicationen med 

 de uafhængige Aestorianer hiinsides Bjergene. Staden selv var 

 forresten for en stor Deel odelagt efter et Overfald af Raven- 

 duz-Kurderne, og alle Beboerne led af Sygdomme, foranledi- 

 gede ved det usunde Klima og ved den Smuds og Elendighed, 

 hvori hele Byen befandt sig. Paafaldende var det for Grant 

 at finde en saa stor Lighed mellem denne Stads jodiske og ne- 

 storianske Beboere, al han og hans Ledsagere ikke kunde ad- 

 skille dem efter deres Udseende og Sprog. De Reisende horle 

 slemme Rygter om hvorledes Papisterne ved List og Vold soge 

 at bringe Nestorianerne til at underkaste sig Paven*) Disse 



v ) Hvorledes det forholder sig med disse Omvendelser kan Folgende tjene til 

 at oplyse. Da Layard kom (1846) til Bebosi, en Landsby S. for Amadiah, 

 fandt han, at Beboerne nylig vare gaaede over til den romersk- katholske 

 Kirke. Han saae i Landsbyens hirke nogle faa jammerlige Kobberstik, 

 overdragne med grælle rode, gule og blaac Farver, forestillende Miracler, 

 som Helgene og Jomfru Maria skulde have bevirket. Stykkerne vare ikke 

 for længe siden stukne op paa de bare Vægge. „Kunne I forslaae disse 

 Billeder?" spurgte Layard. ,.Nei", var Svaret ; „vi have ikke sat dem 

 her. .Vlen da vor Præst (en Nestoi ianer) var dod for kort Tid siden, kom 

 Mutian Jusuph. den katholske Biskop, til os. Han stillede disse Malerier 

 op og fortalte os, at vi skulde tilbede dem. Vi reve dem ned igjen. 

 Men for denne Gjcrnings Skyld fik vore Kiajahs < Landsbyens Overhove- 

 der) Bastonnade af Mahmud Agha, Hovding for Missouri, og vi nogle 

 Huller i Hovedet. Derfor lade vi dem nu være, hvor de ere. Og da Kur- 

 derne ere blevne bestukne til ikke at lade nogen Nestoriansk Præst komme 

 til Landsbyen, saa ere vi nodte til at hore den katholske Præst, som Mu- 

 tian Jusuph har sendt os". Paa Alteret og Læsebordet laae nogle faa 

 Boger — Bonneformlcr, Ritual og de hos Nestorianerne brugelige Skrifter. 

 De vare ikke blevne forandrede, med Undtagelse af at Nestorius's Havn 

 var omhyggelig bleven udslettet med en Pen. Sondags- Gudstjenesten 

 \ar som sædvanlig, kun at der var tilfoiet nogle Knæboininger for de mu- 

 lede Billeder. {Layard I, 155.). Ogsaa SuiKhgate (II, 227 ff.) bemær- 

 ker, at den Forandring som iN'estorianernes Kirkevæsen har undergaaet 

 ved at erkjende Paven, mere er formel og afsavn, end virkelig. De have 

 beholdt deres gamle Liturgie og kirkelige Boger, og hvad Forandringen 

 af enkelte Bitas angaaer, er det den betydeligste, al Nadveren uddeles sub 

 una specie, dog uden den latinske Kirkes mangfoldige Messecercmonier. 

 Geistlighedens almindelige Colibat o. m. andre den latinske Kirkes Insti- 

 tutioner var det endnu ikke lykkedes at indfore. Dog ville neppc de ro- 



