125 



med Breve fra de tyrkiske og persiske Autoriteter. Patriarchen 

 tilbod at lade een af sine Brodre folge med som Ledsagen 1 

 Advaret ved Schulz's Exempel, der bavde vakt Kurdernes Rov- 

 gjerrighed ved at omgive sig med en vis Glands af Rigdom*), 

 indskrænkede Grant sin Bagage til det Allernødvendigste, hvor- 

 iblandt Lægemidler, af hvilke han ventede at komme til at gjore 

 Brug, og gjemte sin Smule Guldmynt i en Rolle Flueplaster. 

 Ved Afreisen fra Julamerik forærede Patriarchen ham en Af- 

 skrift af det N.T. skrevet for 740 Aar siden paa Pergament, i 

 Estrangelo. Patriarchens Soster forærede Grant et Par Gede- 

 haars Vanter, som hun selv havde forfærdiget. — Omtrent to 

 Dages Reise fra Julamerik havde Nurlah Bey opslaaet sin Re- 

 sidents i Fortet Basch-Kalleh, hvor Grant fandt ham sengelig- 

 gende og angreben af en stærk Feber. Grant var saa heldig 

 at kurere ham ved et Vomitiv , vandt hans Yndest og Beyen 

 skjænkede ham ved hans Afreise en Hest som et Beviis paa 

 sin Erkjendtlighed. — Endelig ankom Grant lykkelig over Sal- 

 inas til Urmiah d. 7de Decbr. 



I Vinterens Forlob kom to af Patriarchens Brodre, af hvilke 

 den ene var bestemt til hans Efterfolger, og aflagde Besog hos 

 Missionairerne. De medbragte Brev fra Patriarchen, som ind- 

 stændigen bad Grant om at gjentage sit Besog i Julamerik til 

 Foraaret. Dette skete ogsaa, da Grant 7de Mai 1840, ledsaget 

 af sin lille fireaarige Son tilligemed de to Biskopper Mar Jo- 

 hannan og Mar Jusuph, der havde sluttet sig til Missionen som 



*) Soulhgate , Narrative etc. I, 260 fortæller, at Paschaen i Van gav ham 

 noiagtig Underretning om Schultz's Skjæbne. Denne reistegjennem disse 

 Egne i fornem Sti il og gjorde prægtige Foræringer. Han var ledsaget af 

 en Tolk, forskjelligc Betjente og forte ikke mindre end syv Pragtheste med 

 sig. Paa denne Mande kom han til Kurdistan, hvor uden Tvivl det, han 

 havde ansect for et Middel til sin Sikkerhed , blev Aarsag i hans Dod. 

 Synet af hans Eiendom vakte den Kurdiske Heys Uegj ærlighed, som var 

 hans Vært. Ved Afreisen lod denne ham som for Ærens Skyld ledsage 

 af en stærk Eskorte, men gav heinmeligen Ordre til at dræbe og plyndre 

 ham, hvilket ogsaa blev udfort paa den anden Dag af Reisen, da man 

 havde faael ham afsides, u rider l'aaskuil af at vise ham nogle Ruiner. 



9* 



