159 



Endelig lykkedes det dog den engelske Gesandt i Con- 

 stantiaopel Sir Siratford Canning at bevæge den Ottomanniske 

 Port til at skjænke det afskyelige Overfald paa Nestorianerne 

 sin Opmærksomhed. Beder Khan var just ikke Gjenstand for 

 nogen særdeles Yndest i Stambul, og Muhamed Pascha i Mosul 

 havde ved sine Udsugeiser vakt saa mange Klager, at man 

 tænkte paa at gjore Sultanen deelagtig i hans fyldte Skatkamre. 

 Imidlertid er det ikke Tyrkernes Natur at forhaste sig. Forst 

 langt om længe blev da endelig en Commission, hvori den 

 engelske Vice-Consul fik Plads, sendt til at undersoge Sammen- 

 hængen med de i Kurdistan forefaldne Begivenheder. Paschaen 

 af Mosul blev vedDoden unddragen den paatænkte Undersogelse; 

 hans Skatte tilkjendtes den tyrkiske Regjering, og hans Famille 

 fik Ordre at drage til Constantinopel, hvor der udsaltes en 

 ringe Pension til dens Underholdning. *) Hvorledes Forhand- 

 lingerne i den forste Tid bleve forte med Beder Khan og de 

 andre Kurdiske Hovdinger, derom meddeles ikke noget Noiere 

 i de ovennævnte Reisendes Beretninger. Kun maa man slutte sig 

 til, at Roverne bleve nodte til at losgive endeel af Fangerne, 

 ved hvilken Leilighed atter M. Rassam indlagde sig Fortjeneste 

 af Nestorianerne. 



I Selskab med denne Mand og nogle andre Ledsagere var 

 det, at Layard i Slutningen af August og Begyndelsen af Sep- 

 tember 1846 foretog sit Besog ind i Bjergegnene, hvilket han 

 har beskrevet i Sjette og Syvende Capitel af sit Værk Nineveh 

 and ils Remains. Man læser denne Beskrivelse, der er udfort 

 med en sand Mesterhaand, som en Slags moderne Odyssee, hvis 

 idylliske Scener vexle med Skildringer af det Kurdiske Rovertog, 

 som gjore et endnu dybere Indtryk end Rædslerne i Kyklopens 

 Hule. Vi ville kun opholde os ved Enkeltheder, som staae i 

 een eller anden Forbindelse med hvad der ovenfor i denne 

 Artikel er blevet meddeelt. 



*) Fletcher, \, 337 ff. 



