174 



3) Treten zu den Beslandlheilen des Radikals unbeslimmte 

 Quanlitålen der nehmliclien Elemcnte, oder verschiedener 

 Elemente, wåhrend die Menge des erselzbarcn Wasserstoffs 

 die nåmliche bleibt, so vergrossert sich das Gcicicht des 

 Atoms der Såure, aber die Såltigungscapacilåt bleibt un- 

 veråndert. *) 



Lader man paa dette Sted den fremsatte Mening om Brin- 

 tens Indflydelse paa Mætningsevnen ude af nærmere Betragtning, 

 og holder sig hun til Meningen af Nr. 3, da synes denne al 

 være, al Syrens Æqvivalenttal gjerne kan forandres, uden at Mæt- 

 ningsevnen derved lider nogen Forandring. At dette imidlertid 

 strængt taget er en Umulighed, vil secs af det Folgcnde; kun 

 under den Forudsætning, at Liebig nærmest har tænkt paa de 

 organiske Syrers Inddeling i I-basiske, 2-bnsiske, og 3-basiske 

 Syrer, kan man indromme Rigtigheden af ovennævnte Sætning. 

 Men denne nye Fortolkning af en Syres Mætningsevnn vilde 

 dog nok bedre udirykkes paa den af L. Gmelin valgte Maade 

 ved at sige, at „das Basenvermogen" (Baseevnen?) forbliver 

 uforandret. 



Ved „Basenvermogen" forstader nemlig Gmelin Syrernes 

 Evne til at træde i Forbindelse med 1 eller flere Æquivalenter 

 Base. Denne reen theoreliske Betydning bor dog ingenlunde 

 forvexles med Syrernes Mætningsevne, som nærmest er Angi- 

 velsen af en bestemt, ved Vægtskaalens Hjælp begrundet, Er- 

 faring. 



Ved en Syres Mætningsevne forstod Berzelius. som oven- 

 anført, oprindeligt det Tal, som uddykker den Mængde Ilt, en 

 hvilkensomhelst uorganisk Base maa indeholde for at kunne 

 frembringe et neutralt Salt med 100 Dele af en Syre. IN'aar 

 saaledes 100 Dele Svovelsyre for at danne et neutralt Salt med 



*) I 1ste Deel Side 193 hedder det: Såtti<riingsrapacitåt einer Såure ncnnt 

 man die constante Quantitiit Sauerstoff in verschiedenen Gewichtsmengen 

 von Basen, welche man bedarf, um mil 100 Theilen Såure ein neutrales 

 Salz zu bilden. 





