199 



altfor lellelig behandlede, nemlig alt hvad der angaaer Herma- 

 phroditismen. Folende Nødvendigheden af at dette Forhold 

 noiere drofledes, udgav jeg mine Undersøgelser over Herma- 

 phrodilismen, i hvilke jeg var kommen til den Mening, som jeg 

 endnu hylder, at Tilstedeværelsen af to Kjon i samme Dyr, 

 udtrykt deri, at Redskaber for de modsalte Kjonsvirksomheder 

 vare tilstede i samme Dyr og frembragte de to modsalte Kjons- 

 stofTer, ikke med fyldesfgjorende Grunde er bevist for noget- 

 somhelst Dyrs Vedkommende, og at Hermaphroditismen derfor 

 maa bevises, forend den har Ret til at blive videnskabelig an- 

 taget. Findes der virkelig i Naturen en Hermaphrodilisme efter 

 det Forbillede, som Qvaterfages forst fremstillede for Synapla, 

 hvor Væggene af Forplanlningsredskabet bleve Sædet for den 

 mandlige eller befrugtende Virksomhed, medens dets indre 

 Hulhed blev det for den qvindelige, og endnu mere: kan vir- 

 kelig Sædstof og Æggestof ligge saaledes fordelt i Legemet, 

 som Ovoen f. Ex. fremstiller det om Infusionsdyrene, saa seer 

 jeg ikke, hvorledes en „Lucina sine coilu" kan blive saa ufatte- 

 lig for Ovoen og for dem, der med ham sætte den egenlige 

 Vanskelighed ved de kjonslose Generationers Formering netop 

 deri, at Kimene eller Spirerne i dem udvikle sig uden Befrugt- 

 ning. Meget mere synes mig Tilstedeværelsen af Sædstoffet og 

 Ægsloffel i samme Legeme — og selv hos saadanne Former, 

 som formere sig paa kjonslos Maade, — at gjore Owens hele 

 Conjectur overflødig, den nemlig, at hine Kim, som udvikle sig 

 uden Befrugtning, ere Blommeklovninger, der som saadanne ere 

 paavirkede af det oprindelige Moderægs Befrugtning; thi under 

 en slig krypto-hermaphrodilisk Tilstand maae jo Stofferne af de lo 

 Kjon overalt kunne træde sammen og frembringe nye Væsener, 

 uden at vi med vore nuværende Instrumenter ville være istand 

 til al kunne holde die med en slig Virksomhed. 



Man undskylde denne Digression i Anledning af den „fond 

 du phénoméne", som Ur. Van Beneden havde ment at maatte 

 tillægge mig. Man vil deraf sce, at jeg mener at være kommen 



