222 



blad (Basis) og den derfra i en skjon Kue udgaaende egentlige 

 Krog eller Klinge. I det Indre af Krogen sees ved gjennem- 

 faldende Lys en Skygge, der næslen tager sig ud som en indre 

 Marvdeel, men dog rimeligviis kun beroer paa en storre Tyk- 

 kelse og Uigjennemsigliglied. Den her med storst mulige Noi- 

 agtiglied afbildede Form stemmer, som det forekommer mig, 

 ineest med den, Livois bar givet. Dog trocr 

 jeg hertil at kunne foie en Angivelse, som er 

 ny, nemlig den, at Fodbladets nærmere Krog- 

 spidsen liggende Ende, Krogens egentlige Hy- 

 pomocbleon eller Vippe, er klbvet saaledes, at 

 den ender i to butte Fremstaaenheder, et For- 

 hold, som forst bliver tydeligt ved at vexle 

 Krogens Focalafsland. Alt eftersom den ene 

 eller anden afDoppcrne bliver mere kjendelig, 

 synes Fodbladels nederste Ende snart at danne 

 en mere ret, snart en mere stump Vinkel til 

 dels overste (a). 



Det var altsaa med de ovenstaaende Figurer at Krogene i 

 de islandske Hydatider fandtes at slemme fuldkommen overeens, 

 og ligesom denne Overeensslemmelse kan tjene til yderligere 

 Bekræftelse af Acephalocysters og Echinokokblærers Eensartct- 

 hed (thi den nysbeskrevne Hydatide var ingen Acephalocysl, 

 hverken i den L aennecske eller i den R o ki la ns kyske For- 

 stand, men netop en simpel Echinokokblære), saaledes vil den 

 og tjene til Beviis for, at de islandske Hydatider idetmindste i 

 det givne Tilfælde have været censarlede med de udenfor Island 

 forekommende. 



Det har været mit Onske, at udstrække Sammenligningen 

 ogsaa til de hos vore planteædende Iluuspattedyr forekommende 

 Echinokokblærcr; men trods alle mine Bestræbelser har jeg 

 siden den Tid endnu ikke kunnet erholde en eneste deraf. At 



