242 



Det kongelige danske Videnskabernes Selskab har i Modet 

 d. 4de Novbr. d. A. overdraget Undertegnede at bedomme et 

 Andragende af Overlærer Espersen om Understoltelsc til al 

 fremme et videnskabelig! Arbeide over den Bornholmske Dia- 

 lekt, hvoraf han indsendte nogle Prover tilligemed sit Andra- 

 gende. I den Anledning have vi herved den Ære at afgive 

 folgende Betænkning. 



Den Opgave, som Hr. Espersen har stillet sig, er at give 

 en sammenlignende, paa det eiendommelige beregnet, fuldstæn- 

 dig Fremstilling af den Bornholmske Sprogart, saavel med Hen- 

 syn til dens Sprogbygning som dens Ordforraad, tilligemed en 

 forudskikket Udvikling af Bornholmskens Forhold lil Oldsproget, 

 de nordiske Sprogarter og det danske og svenske Skriftsprog, 

 samt med en Undersøgelse om hvorvidt Spor af tydsk Indfly- 

 delse lade sig i nogen Enkelthed paavise. Comiteen er af den 

 enstemmige Mening, at et saadant Arbeide i hoi Grad fortjener 

 at opmuntres; thi ved Siden af den almindelige Betydning, som 

 de forskjellige Dialekter have for vor Sproghistorie, har Born- 

 holmskel) tillige en ejendommelig, da den, ved Oens afsondrede 

 Beliggenhed og den mindre livlige Forbindelse med Rigels 6v- 

 rige Befolkning, har bevaret langt flere og fastere Præg af en 

 ældre Sprogform end de fleste andre Sprogarter, medens den 

 tillige indtager en af Oens Beliggenhed betinget Stilling imel- 

 lem de danske Dialekter, saavel her i Landet som i det tidligere 

 danske Sydsvcrrig, og de svenske. Men Bornholmsken kan ikke 

 undgaae Dialekters almindelige Skjæbne, og ved det i senere 

 Tider stærkt tiltagne Samqvem imellem Oens og Rigels ovrige 

 Befolkning, begynder den alt at tabe noget af sin bestemt ud- 

 prægede Særegenhed, idet enkelte Former. Ord og Ordbetyd- 

 ninger tildeels ere trængte tilbage til de mere afsides liggende 

 og fra Kjobslæderne fjernede Egne. Efter de Prover som Hr. 

 Espersen, der er fodt paa Bornholm, har forelagt, er Comiteen 

 af den enstemmige Mening, at han vil være i Stand til at lose 

 paa tilfredsstillende Maade den Opgave, han har sat sig, og al 



